Справа № 1308/1048/2012 Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/811/431/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Матяш С.І.

з участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 02.06.2010, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 01.11.2010 в порядку забезпечення позову за його заявою накладено арешт на земельні ділянки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , однак при постановленні ухвали не зазначено кадастрові номери земельних ділянок, у зв`язку з чим реєстратори не можуть внести дані ухвали до виконання. Просить клопотання розглядати у його відсутності.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 листопада 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвалу суду в апеляційному порядку в інтересах ОСОБА_4 оскаржив ОСОБА_3 . Вважає ухвалу незаконною. Звертає увагу, ним було надано всі документи для прийняття законного рішення, оскільки ним було надано суду всі необхідні документи, а саме: копію рішення суду від 02 червня 2010 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області щодо арешту на земельні ділянки 7 та АДРЕСА_1 , а також надав кадастрові номера цих земельних ділянок. Також звертає увагу, що в 2010 році на час винесення рішення , кадастрових номерів ще не було. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 листопада 2020 року і ухвалити додаткове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення, суд виходив з тих обставин, що накладення арешту на земельні ділянки за клопотання позивача було здійснено з врахуванням вимог заявника.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 02 червня 2010 року позивач звернувся до Жовківського районного суду Львівської області з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки (т.1 а.с. 233).

Судом досліджено ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 02.06.2010 року про накладення арешту на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та 7-«а», відповідно державні акти на право приватної власності на землю ЛВ-Д-1008 від 30.05.2000 р. та № 02.09.455:00002 від 11.09.2009р. ( т.1 а.с.236)

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було подано уточненого клопотання із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.270 ЦПК України, за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд може ухвалити додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення. Вказані рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи, що перед постановлення Жовківським районним судом Львівської області 02 червня 2010 року ухвали про накладення арешту на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та 7-«а» відповідно державні акти на право приватної власності на землю ЛВ-Д-1008 від 30.05.2000 р. та № 02.09.455:00002 від 11.09.2009р., позивачем не було при подачі клопотання зазначено кадастрові номери земельних ділянок та відповідно судом було вирішено справу в межах поданого клопотання, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення і в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення суду відмовив.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що позивач не обмежений вправі звернутися до суду з клопотанням про заміни забезпечення позову, скасування вжитих заходів забезпечення позову та/або вжиття заходів забезпечення позову, а якому в праві зазначити земельні ділянки на які хоче накласти арешт, з зазначенням їх кадастрових номерів та інших відомостей.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального чи процесуального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 листопада 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник