Справа № 307/2660/20
Провадження № 2/307/1388/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тячівської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тячівська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд з вищевказаною позовною заявою.

Посилається на те, що її батьки проживали в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області, де вона ІНФОРМАЦІЯ_1 і народилася.

У 1998 році батьки розірвали шлюб, а батько ОСОБА_2 виїхав у невідомому напрямку.

З ОСОБА_2 не спілкувалася і його місце проживання їй не було відомо.

Коли їй виповнилося 18 років вона почала розшукувати батька, зверталася до різних державних установ для отримання інформації про його місце проживання, зрештою в Красноградському ВП повідомили, що згідно бази даних МВС України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Сімнадцятого лютого дві тисячі двадцятого року Обласним бюро судово-медичної експертизи Тячівського районного відділення СМЕ їй було надано дублікат довідки про смерть ОСОБА_2 , на підставі якої вона 07.04.2020 отримала свідоцтво про смерть.

Тринадцятого травня дві тисячі двадцятого року вона звернулася у Тячівську державну нотаріальну контору про оформлення права власності на земельну частку паю та житловий будинок.

Однак 31.07.2020 державний нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії посилаючись на те, що вона пропустила строк на прийняття спадщини.

Просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та розглянути справу в її відсутності.

Представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження за актовим записом № 6 від 05.05.1996, позивачка є донькою ОСОБА_3 . Дев`ятого вересня 2017 року вона уклала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Четвертого квітня дві тисячі п`ятнадцятого року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Із заяви ОСОБА_1 від 13.05.2020 вбачається, що 01.01.2020 до Тячівської державної нотаріальної контори надійшла її заява про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у вказаній заяві, вона зазначила, що крім неї інших спадкоємців за законом (в тому числі за правом представлення, а також пережившого подружжя або особи, з якою її батько проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюб) немає.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1258 ч. 1 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення

додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло

з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

В ході розгляду справи було оглянуто спадкову справу та встановлено, що державною нотаріальною конторою за місцем відкриття спадщини обґрунтованою постановою позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, інші спадкоємці відсутні.

Враховуючи, що позивачка дізналася про смерть батька лише у лютому 2020 року, що стверджується листом Тячівського районного відділення судово-медичної експертизи, проживає в іншій області, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, заперечень щодо надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідач не подав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати слід покласти на позивачку.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1258, 1268, 1261, 1270, 1272 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , два місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрат покласти на позивачку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 25.01.2020 року.

Головуючий В.І. Гримут