Справа № 524/5003/20
Провадження № 2/524/306/21
06.05.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі
Головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Швець Д.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів
18.08.2020 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшов позов Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів.
В обґрунтування позову представник вказав на те, що рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 28.10.2008 року «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в м. Кременчуці», відповідачу було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди землі для експлуатації та обслуговування окремого входу до приміщення вбудованого продовольчого магазину з його реконструкцією та будівництвом прибудови по АДРЕСА_1 , та передано в оренду земельну ділянку площею 140 кв.м. та встановлено плату у розмірі 10% від грошової оцінки.
Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29.03.2011 року «Про внесення змін до деяких рішень міської ради» було змінено розмір оплати за землю з 10% на 5% від грошової оцінки щорічно.

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.07.2020 року, відповідач по справі є власником 1/2 приміщення вбудованого продовольчого магазину по АДРЕСА_1 .

Так, у період з 01.08.2017 року по 01.08.2020 року (включно) відповідач по справі використовувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачувала, хоча земельна ділянка використовувалась, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

На листи-повідомлення міськради відповідач не реагує, плату не вносить. Міська рада просить стягнути з відповідача 38 174 грн 66 коп. безпідставно збережених коштів за період з 01.08.2017 року по 01.08.2020 року.

Ухвалою судді від 25.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Представник позивача Пономаренко Н.О. позовні вимоги підтримала, із зазначених підстав.

Відповідач ОСОБА_1 про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, 20.01.2021 року надала суду заяву про відкладення розгляду справи для отримання правничої допомоги, у судове засідання 30.03.2021 року та 06.05.2021 року відповідач не з`явилася, письмово про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов суду не направила.

Ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив такі фактичні обставини справи:

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 28.10.2008 року «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в м. Кременчуці» (а.с. 8), відповідачу по справі було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди землі для експлуатації та обслуговування окремого входу до приміщення вбудованого продовольчого магазину з його реконструкцією та будівництвом прибудови по АДРЕСА_1 , та передано в оренду земельну ділянку площею 140 кв.м. та встановлено плату у розмірі 10% від грошової оцінки.

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29.03.2011 року «Про внесення змін до деяких рішень міської ради» (а.с. 9) було змінено розмір оплати за землю з 10% на 5% від грошової оцінки щорічно.

Пунктом 25.1 цього рішення зобов`язано ОСОБА_1 :

25.1.1. У тримісячний термін:

- замовити документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою;

- отримати його в управлінні Держкомземі у місті Кременчуці, Полтавської області та у п`ятиденний строк після його державної реєстрації подати копію в Кременчуцьку об`єднану державну податкову інспекцію;

Відповідач своє право користування земельною ділянкою не оформив в установленому законом порядку.

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.07.2020 року (а.с. 10), ОСОБА_1 є власником 1/2 приміщення вбудованого продовольчого магазину по АДРЕСА_1 .

Так, оскільки у період з 01.08.2017 року по 01.08.2020 року відповідач використовувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачувала, своє право користування так і не оформила.

Грошова плата вноситься на поточний рахунок власника землі.

Cтаном на момент подачі позовної заяви відповідачем не виконані вищезазначені умови.

Відповідач умови договору не виконує, заборгованість за період з 01.08.2017 року по 01.08.2020 року становить 38 174 грн 66 коп.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (стаття 615 цього ж Кодексу).

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Згідно ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом ст. 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідач не оформила у передбаченому законом порядку право користування земельною ділянкою, на якій розташовано належний йому об`єкт нерухомості, та користувалася земельною ділянкою, не сплачуючи позивачу належні йому кошти.

Відповідно до правового висновку, зробленого Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23.05.2018 року по справі № 629/4628/16-ц (провадження 14-77 цс18), до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є кодикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213.

Згідно з п. 21 цієї Методики нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням, зокрема, коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

В частині першій та другій статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно проведеного позивачем розрахунку сума неотриманого міською радою доходу у вигляді орендної плати за період з 01.08.2017 року по 01.08.2020 року становить 38 174 грн 66 коп.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи фактичним користувачем земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок міської ради, як власника цієї ділянки, зберегла у себе кошти, які мала заплатити за користування нею та зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Розмір заборгованості за орендну плату позивач підтвердив розрахунком, правильність якого відповідач не спростувала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України у розмірі 2 102 грн 00 коп.

На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області безпідставно збережені кошти в розмірі 38 174 грн 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області сплачений судовий збір в розмірі 2 102 грн 00 коп.

Сторони по справі:

Позивач: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області (, адреса: 39600, м. Кременчук, пл. Перемоги, 2).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення буде виготовлено 11.05.2021 року.

Суддя Ж.О. Кривич