Провадження № 4-с/521/20/21
У Х В А Л А

30 квітня 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гуревського В.К,

за секретаря Тішкіна Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Відділ організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області), боржника ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося зі скаргою Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Відділ організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області), боржника ОСОБА_2 , в якій просило суд:

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни в частині винесення постанови від 25.08.2020 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором ) № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 р. в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол - 7,97 грн) складає 1382309,45 грн;

-визнати недійсною постанову головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни від 25.08.2020 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 р. в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол - 7,97 грн) складає 1382309,45 грн;

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни в частині винесення постанови від 25.08.2020 р. про скасування процесуального документу, а саме постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2020 р.;

-визнати недійсною постанову головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни від 25.08.2020 р. про скасування процесуального документу, а саме постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2020 р.;

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни в частині винесення постанови від 02.06.2020 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 р. в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол - 7,97 грн) складає 1382309,45 грн;

-визнати недійсною постанову головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни від 02.06.2020 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 р. в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол - 7,97 грн) складає 1382309,45 грн;

-зобов`язати Перший Малиновський ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1519/2-4874/11, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 р. в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол - 7,97 грн) складає 1382309,45 грн, а саме залишку боргу за виконавчим листом в розмірі 139114,84 дол. США та провести всі необхідні дії, передбачені Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга обґрунтована тим, що 10.01.2013 Малиновським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 в сумі 173 421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 (1 дол-7,97 грн) складає 1382309,45 грн.

Зазначений виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Першому Малиновському відділі ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження № 53854241.

18.06.2020 року банком направлено запит про хід виконавчого провадження стосовно ОСОБА_2 до Відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та до Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі.

01.09.2020 року банком отримано відповідь Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі від 09.07.2020 року вих. № 20258, відповідно до якого постановою головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. виконавче провадження № 53854241 з примусового виконання виконавчого листа виданого, 10.01.2013 Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 (1 дол - 7,97 грн) складає 1382309,45 грн закінчено, при цьому саму постанову про закінчення виконавчого провадження долучено не було.

Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АСВП) за номером виконавчого провадження 53854241:

02.06.2020 головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання рішення в повному обсязі);

25.08.2020 головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме: скасування Постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2020;

25.08.2020 головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання рішення в повному обсязі).

Отже, виконавче провадження № 53854241 закінчено постановою головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. від 25.08.2020 на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання рішення в повному обсязі).

Зазначеною постановою припинено арешти майна боржника, які було накладено в ході виконавчого провадженні.

В обґрунтування зазначеного рішення державним виконавцем зазначено наступне.

02.06.2020 за вх. № 8616 до Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява боржника ОСОБА_2 , у якій вказано, що 18.11.2016 державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області при примусовому виконанні виконавчого листа 1519/24874/11, виданого 10.01.2013 Малиновським районним судом м. Одеси було завершено виконавче провадження № 46521198 та повернуто лист Реєстраційний номер виконавчого провадження 53854241 стягувачу. Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області було реалізовано іпотечне майно: квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 . Арешт з майна боржника не було знято з причини залишку боргу після реалізації майна. 20.12.2016 року ОСОБА_2 отримав від ПАТ«ВТБ Банк» лист про відсутність претензій у ПАТ «ВТБ Банк» до нього після реалізації іпотечного майна.

У матеріалах виконавчого провадження міститься лист стягувача ПАТ«ВТБ Банк» від 24.07.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, як такого, що поданий помилково, у заяві також значиться, що вимоги виконавчого документа - виконавчого листа 1519/24874/11, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси з виконання боржником кредитних зобов`язань перед ПАТ«ВТБ Банк» було забезпечено шляхом реалізації іпотечного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 . Після реалізації зазначеного майна ПАТ«ВТБ Банк» не має претензій до ОСОБА_2 за вищевказаним виконавчим документом.

Скаржник вважає, що рішення головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни від 25.08.2020 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 р. в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол-7,97 грн) складає 1382309,45 грн на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, державний виконавець безпідставно застосував зазначену норму для закінчення виконавчого провадження.

ПАТ «ВТБ БАНК» перейменовано в АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВТБ БАНК» відповідно до рішення позачергових Загальних зборів акціонерів Банку від 24.04.2018 (Протокол № 74), що відображено в Статуті банку.

Відповідно до п. 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 передбачено стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол-7,97 грн) складає 1382309,45 грн.

В ході виконавчого провадження реалізовано арештоване майно боржника, а саме: лот № 165922 однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 - реалізована за ціною 499015,44 грн, з яких стягувачу 30.11.2016 р. перераховано 430604,35 грн; Лот № 211881 однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_4 - реалізована за ціною 527760,00 грн., з яких стягувачу 13.06.2017 р. перераховано 455701,82 грн, що за офіційним курсом гривні до дол. США, встановленим НБУ на дату зарахування коштів, становить 34306,83 дол. США.

Отже, з урахуванням загальної суми надходжень 1026775,44 грн. залишок боргу за рішенням суду в гривневому еквіваленті становить: 1382309,45 грн - 1026775,44 грн = 355534,01 грн.

Таким чином, рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з повним виконання рішення суду не ґрунтується на дійних обставинах справи, за наявності залишку боргу в розмірі 355534,01 грн, дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження та, відповідно припиненню обтяжень майна боржника є протиправними.

Щодо суми боргу за рішенням суду.

Зі змісту рішення Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 слідує, що з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 в сумі 173 421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 року (1 дол-7,97 грн) складає 1382309,45 грн.

При ухваленні рішення про стягнення боргу в іноземній валюті визначений судом еквівалент цієї валюти в гривнях є вираженням встановленого офіційного курсу цієї валюти до гривні на конкретний день звернення з позовом до суду, а перераховані у гривні кошти лише частково погасили доларовий кредит.

Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України).

За нормами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У ч. 3 ст. 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Частиною першою ст. 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк України видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті у правовідносинах, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України).

Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов`язання визначено у вигляді грошового еквівалента в іноземній валюті (ст. 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов`язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Під час розгляду справи № 1519/2-4874/11 Малиновським районним судом м. Одеси встановлено, що за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 позичальник отримав саме валютний кредит.

Частиною третьою ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішення в іноземній валюті - у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувану. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

За викладених обставин, вважаємо що залишок боргу за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 р., виданим в іноземній валюті станом на 03.09.2020 р. у валюті кредитування становить: 173421,67 дол. США - 34306,83 дол. США = 139114,84 дол. США.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати ВС у справі № 761/12665/14- ц. № 373/2054/16, № 464/3790/16-ц. зокрема зроблено висновок, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні, перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення. Чинне законодавство не містить заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України, встановлено порядок визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті.

Щодо повноважень представника AT «ВТБ БАНК».

Представник AT «ВТБ БАНК» Чехлов Юрій Віталійович (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 10.12.1999 року) в період оформлення листів, які зазначені головним державним виконавцем першого Малиновського ВДВС у м. Одесі, в якості підстави закінчення виконавчого провадження, а саме лист представника банку від 20.12.2016 про відсутність претензій у ПАТ «ВТБ Банк» до боржника та лист представника банку від 24.07.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, як такого, що поданий помилково, діяв на підставі довіреності, виданої 14 березня 2016 року головою правління ПАТ «ВТБ БАНК» Вайсманом К.М., строк дії довіреності до 14 березня 2019 року.

Згідно п. 1 зазначеної довіреності, Чехлов Ю.В., як представник, був уповноважений, зокрема, представляти інтереси банку в судах, в тому числі в загальних судах, господарських судах, тощо, з усіма правами і обов`язками наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, іншому учаснику процесу (окрім права укладати мирові угоди, повністю або частково визнавати позови чи відмовлятися від позовних вимог).

Згідно п. 2 зазначеної довіреності ОСОБА_1 , як представник, був уповноважений, зокрема, подавати виконавчі документи на виконання, вести справи в органах державної виконавчої служби з правами учасника виконавчого провадження, в тому числі знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, окрім клопотань про відмову від примусового стягнення і повернення виконавчого документу стягувачу, тощо.

Відповідно до п. 10 Інструкції «З організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за № 1302/29432, повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна; ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій; дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги або про надання правової допомоги.

Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Оригінали документів, зазначених у цьому пункті, або належним чином засвідчені їх копії долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження.

У випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій.

У разі реалізації стороною виконавчого провадження права на оскарження дій державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби через представника таке повноваження представника має бути обумовлено в довіреності.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної виконавчої дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, в порушення вимог зазначеного пункту Інструкції, державний виконавець не перевірив, чи обумовлені в довіреності повноваження представника на подання клопотання про повернення виконавчого документу без виконання, хоча в виданій ОСОБА_1 довіреності чітко зазначено обмеження повноважень: «заявляти клопотання, окрім клопотань про відмову від примусового стягнення і повернення виконавчого документу стягувачу».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного ^ виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кбдексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» - примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, визначені ч. 1 ст. 37 та перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, визначений ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та справедливого виконання рішення, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, вважають дії головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни щодо винесення постанови від 25.08.2020 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол-7,97 гри) складає 1382309,45 грн на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» такими, що суперечать нормам закону України «Про виконавче провадження» та рішенню Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11, а тому вказане рішення підлягає визнанню недійсним, а постанова від 25.08.2020 р. про закінчення виконавчого провадження має бути скасована.

Головний державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетта Володимирівна надала до суду заперечення на скаргу, в якій посилалася на такі обставини.

27.04.2017 року Малиновським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі заяви стягувача відкрите виконавче провадження про що винесена відповідна постанова.

27.04.2017 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Сума звернення стягнення на майно боржника з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчою провадження склала 1046975,72 гривень.

12.09.2017 року на виконання Наказу Міністерства юстиції України №375/5 від 15.02.2017 р. «Про реорганізацію відділів державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області» виконавче провадження передано до новоутвореного Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

25.09.2018 року, винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на всіх рахунках у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. Сума звернення стягнення на кошти боржника згідно з постановою державного виконавця урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження склала 1046975,72 гривень.

27.12.2019 року виконавче провадження передано до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на виконання наказу Міністерства юстиції України № 3173/5 від 16.10.2019 р. «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України».

08.05.2020 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Сума звернення стягнення на майно боржника з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження склала 1046975,72 гривень.

02.06.2020 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження па підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання рішення в повному обсязі).

25.08.2020 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме: скасування Постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2020 р.

25.08.2020 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання рішення в повному обсязі).

Отже, виконавче провадження № 53854241 закінчено постановою головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. від 25.08.2020 р. на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання рішення в повному обсязі).

Зазначеною постановою припинено арешти майна боржника, які було накладено в ході виконавчого провадження. В постанові державного виконавця про закінчення зазначено, що 02.06.2020 р. за вх. № 8616 до Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява боржника ОСОБА_2 у якій вказано, що 18.11.2016 р. державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області при примусовому виконанні виконавчого листа 1519/24874/11, виданого Малиновським районним судом м. Одеси було завершено виконавче провадження № 46521198 та повернуто лист Реєстраційний номер виконавчого провадження: 53854241 стягувачу. Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області було реалізовано іпотечне майно: квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 . Арешт з майна боржника не було знято з причини залишку боргу після реалізації майна. 20.12.2016 року ОСОБА_2 отримав від ПАТ«ВТБ Банк» лист про відсутність претензій у ПАТ «ВТБ Банк» до нього після реалізації іпотечного майна.

У матеріалах виконавчого провадження міститься лист стягувача ПАТ«ВТБ Банк» від 24.07.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, як такого, що поданий помилково, у заяві також значиться, що вимоги виконавчого документа - виконавчого листа 1519/24874/11, виданого Малиновським районним судом м. Одеси з виконання боржником кредитних зобов`язань перед ПАТ«ВТБ Банк» було забезпечено шляхом реалізації іпотечного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 . Після реалізації зазначеного майна ПАТ«ВТБ Банк» не має претензій до ОСОБА_2 за вищевказаним виконавчим документом.

Відповідно до обставин, викладених у скарзі, в ході виконавчого провадження реалізовано арештоване майно боржника, а саме: лот № 165922 однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 - реалізована за ціною 499015,44 грн, з яких стягувачу 30.11.2016 перераховано 430604,35 грн; Лот № 211881 однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_4 - реалізована за ціною 527760,00 грн., з яких стягувачу 13.06.2017 перераховано 455701,82 грн, що за офіційним курсом гривні до дол. США, встановленим НБУ на дату зарахування коштів становить 34306,83 дол. США. Отже, з урахуванням загальної суми надходжень 1026775,44 грн залишок боргу за рішенням суду в гривневому еквіваленті становить: 1382309,45 1026775,44 = 355 534,01 грн.

Представник AT «ВТБ БАНК» Чехлов Юрій Віталійович (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 10.12.1999 року) в період оформлення листів, які зазначені головним державним виконавцем першого Малиновського ВДВС у м. Одесі в якості підстави закінчення виконавчого провадження, а саме лист представника банку від 20.12.2016 про відсутність претензій у ПАТ «ВТБ Банк» до боржника та лист представника банку від 24.07.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу, як такого, що поданий помилково, діяв на підставі довіреності, виданої 14 березня 2016 року головою правління ПАТ «ВТБ БАНК» Вайсманом К.М., строк дії довіреності до 14 березня 2019 року. Згідно п. 1 зазначеної довіреності, Чехлов Ю.В., як представник, був уповноважений, зокрема, представляти Інтереси банку в судах, в тому числі в загальних судах, господарських судах, тощо, з усіма правами і обов`язками, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, іншому учаснику процесу (окрім права укладати мирові угоди, повністю або частково визнавати позови чи відмовлятися від позовних вимог).

Згідно п. 2 зазначеної довіреності ОСОБА_1 , як представник, був уповноважений, зокрема, подавати виконавчі документи на виконання, вести справи в органах державної виконавчої служби з правами учасника виконавчого провадження, в тому числі знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, окрім клопотань про відмову від примусового стягнення і повернення виконавчого документу стягувачу, тощо.

З огляду на вищевикладене представник AT «ВТБ БАНК» Чехлов Юрій Віталійович не мав повноважень щодо подання від імені ПАТ«ВТБ Банк» листа від 24.07.2017 року про повернення виконавчого документа стягувану, як такого, що поданий помилково. Боржник ОСОБА_2 у своїй заяві вказав, що 18.11.2016 державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області при примусовому виконанні виконавчого листа 1519/24874/11, виданого 10.01.2013 Малиновським районним судом м. Одеси було завершено виконавче провадження № 46521198 та повернуто лист Реєстраційний номер виконавчого провадження: 53854241 стягувачу. Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеса ІТУЮ в Одеській області було реалізовано Іпотечне майно: квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 . Арешт з майна боржника не було знято з причини залишку боргу після реалізації майна. 20.12.2016 року ОСОБА_2 отримав від ПАТ«ВТБ Банк» лист про відсутність претензій у ПАТ «ВТБ Банк» до нього після реалізації іпотечного майна.

Перевірити факти, викладені у заяві боржника не видається можливим, оскільки відповідно до «Правила ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» № 699/30567 від 9 червня 2017 року, а саме п. 2 розділу XI «Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву становить три роки».

08.09.2020 року начальником Відділу здійснено перевірку законності виконавчого провадження в порядку ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіркою скасовано постанову головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни від 25.08.2020 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 р. в сумі 173421,67 дол. СІІІА, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол-7,97 грн) складає 1382309,45 грн.

Поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1519/2-4874/11, виданого 10.01.2013 Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 (1 дол - 7,97 грн) складає 1382309,45 гри., а саме залишку боргу за виконавчим листом в розмірі 139114,84 дол. США.

Керуючись ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій.

Підсумовуючи викладене Відділ вважає скаргу необґрунтованою через відсутність підстав для звернення зі скаргою до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

27.04.2017 року Малиновським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі заяви стягувача відкрите виконавче провадження про що винесена відповідна постанова.

27.04.2017 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Сума звернення стягнення на майно боржника з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчою провадження склала 1046975,72 гривень.

12.09.2017 року на виконання Наказу Міністерства юстиції України №375/5 від 15.02.2017 р. «Про реорганізацію відділів державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області» виконавче провадження передано до новоутвореного Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

25.09.2018 року, винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на всіх рахунках у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. Сума звернення стягнення на кошти боржника згідно з постановою державного виконавця урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження склала 1046975,72 гривень.

27.12.2019 року виконавче провадження передано до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на виконання наказу Міністерства юстиції України № 3173/5 від 16.10.2019 р. «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України».

08.05.2020 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Сума звернення стягнення на майно боржника з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження склала 1046975,72 гривень.

02.06.2020 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження па підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання рішення в повному обсязі).

25.08.2020 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме: скасування Постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2020 р.

25.08.2020 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання рішення в повному обсязі).

Виконавче провадження № 53854241 закінчено постановою головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Таран В.В. від 25.08.2020 р. на підставі п. 9 частини першої ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання рішення в повному обсязі).

Зазначеною постановою припинено арешти майна боржника, які було накладено в ході виконавчого провадження. В постанові державного виконавця про закінчення зазначено, що 02.06.2020 р. за вх. № 8616 до Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява боржника ОСОБА_2 у якій вказано, що 18.11.2016 р. державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області при примусовому виконанні виконавчого листа 1519/24874/11, виданого Малиновським районним судом м. Одеси було завершено виконавче провадження № 46521198 та повернуто лист Реєстраційний номер виконавчого провадження: 53854241 стягувачу. Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області було реалізовано іпотечне майно: квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 . Арешт з майна боржника не було знято з причини залишку боргу після реалізації майна. 20.12.2016 року ОСОБА_2 отримав від ПАТ«ВТБ Банк» лист про відсутність претензій у ПАТ «ВТБ Банк» до нього після реалізації іпотечного майна.

08.09.2020 року начальником Відділу здійснено перевірку законності виконавчого провадження в порядку ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіркою скасовано постанову головного державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м. Одеси Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни від 25.08.2020 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.01.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 р. в сумі 173421,67 дол. СІІІА, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 дол-7,97 грн) складає 1382309,45 грн.

Поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1519/2-4874/11, виданого 10.01.2013 Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-4874/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 в сумі 173421,67 дол. США, що за курсом НБУ на 08.07.2011 (1 дол - 7,97 грн) складає 1382309,45 гри., а саме залишку боргу за виконавчим листом в розмірі 139114,84 дол. США.

Таким чином, питання щодо скасування рішення про закінчення виконавчого провадження вирішено в позасудовому порядку.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ч. 1 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За ч. 2 цієї статті якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 447 - 453 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Відділ організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області), боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суду першої інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які не були присутні при проголошенні ухвали можуть її оскаржити протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала у повному обсязі складена 30 квітня 2021 року.

Суддя: В.К.Гуревський