Справа № 462/1527/20 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/811/3137/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

судового засідання

17 травня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.,

суддів:Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянувши в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Савуляка Р.В., Приколоти Т.І. від розгляду його апеляційної скарги на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 09 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про визнання протиправною бездіяльність та розгляд по суті звернення,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Львівського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 09 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про визнання протиправною бездіяльність та розгляд по суті звернення.

Розгляд справи призначено на 17 травня 2021 року.

17 травня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддям Приколоті Т.І. та Савуляку Р.В.

Заява мотивована тим, що зазначені судді брали участь у аналогічній справі №462/1522/20 та у задоволенні його апеляційної скарги було відмовлено. Відтак, вважає, що судді Приколота Т.І. та Савуляк Р.В. є небезсторонніми та упередженими до нього.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов висновку, що підстав для її задоволення немає.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч.4 ст.39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, виходячи зі змісту ч.4 ст.39 ЦПК України, заявник заявляючи відвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак жодних доказів про упередженість, небезсторонність чи необ`єктивність суддів Приколоти Т.І., Савуляка Р.В. заявником не надано.

У справі «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» (заява № 16812/17) ЄСПЛ висловився про те, що безпідставні звинувачення суддів в упередженості та скарги на них до дисциплінарних органів можуть бути оцінені як спроби паралізувати здійснення правосуддя, та зрештою зіграти проти самих скаржників.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Покликання в заяві про відвід зводяться до того, що судді брали участь в аналогічній справі, що в силу ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Суд розглядаючи конкретну справу надає оцінку обставинам та зібраним доказам та не бере до уваги позицію, яку сформував у іншій справі.

У п.1.1,1.2,2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання,

тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Відповідно наведені мотиви відводу є припущенням та не свідчать про упередженість та небезсторонність суддів при розгляді даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлений відвід до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст.36, 40 ЦПК України, суд апеляційної інстанції -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Приколоти Т.І., Савуляка Р.В. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк