Справа №443/54/21
Провадження №2-н/443/13/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26 січня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу,

встановив:

Суть заяви.

Заявник Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» подало до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 7 734,90 грн та судових витрат у сумі 210,20 грн.

Суд, вивчивши подану заяву та додані до неї документи, доходить висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом.

У заяві заявник зазначив зареєстроване місце проживання боржників: АДРЕСА_1 (а.с.1)

Однак, відповідно до отриманої судом 22.01.2021 з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області інформації, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за зазначеною адресою не значаться як зареєстровані (а.с.20, 21, 22).

Нормативно-правові акти, якими керувався суд.

Згідно з вимогами пункту 2 частини 2 статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено місце проживання боржника.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Суд зазначає, що одним із обов`язкових елементів заяви про видачу судового наказу є зареєстроване місце проживання боржника, оскільки в силу приписів статей 169, 170 ЦПК України на суд покладається обов`язок надіслання судового наказу (у разі його видачі) боржнику, а боржник наділений право подати заяву про скасування цього наказу.

Однак, заявником зазначена недостовірна інформація про зареєстроване місце проживання боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що позбавляє суд можливості вирішити питання про видачу судового наказу та, у подальшому, надіслати його боржникам.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що заявником допущено порушення вимоги пункту 2 частини 2 статті 163 ЦПК України, тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись статтями 163, 165, 372 ЦПК України,

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 7 734,90 грн та судових витрат у сумі 210,20 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя А.І. Павлів