_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1214/17
Провадження № 2-з/947/752/21
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

04.06.2021 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий суддя Васильків Олена Василівна,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Галини Василівни, Акціонерного товариства "Місто Банк", Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсним акту та свідоцтв, скасування державної реєстрації права власності.

03.06.2021 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову, в якому просить:

- накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0138 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :34:015:0062 (реєстраційний номер об`єкта майна 1);

- заборонити державним реєстраторам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 0,0138 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :34:015:0062 (реєстраційний номер об`єкта майна 1);

- накласти арешт на дачний будинок АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1);

- заборонити державним реєстраторам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо дачного будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

При цьому заявник мотивує своє клопотання тим, що 17.12.2012 року приватний нотаріус ОМНО Філімонова Г.В. на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ Шапошник В.В. 17.09.2012 року, посвідчила, що ПАТ «Місто Банк» належить на праві власності майно, що складається з дачного будинку АДРЕСА_3 , та земельної ділянки, оскільки майно не реалізовано / торги не відбулись і стягувач ПАТ «Місто Банк» виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_1 . На підставі викладеного ПАТ «Місто Банк» отримало відповідні свідоцтва. Позивач вказує, що зазначені свідоцтва складені з грубими порушеннями діючого законодавства та порушують її інтереси. Водночас в теперішній час спірне нерухоме майно відчужено третім особам з прилюдних торгів. Позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову, оскільки на даний момент існує реальна загроза здійснення реєстрації відчуження спірного нерухомого майна або інших дій, що знівелює можливість позивача поновити своє порушене право.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір стосовно земельної ділянки, площею 0,0138 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та дачного будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 185 кв.м., розташованого на вказаній земельній ділянці.

Відповідно до наданої позивачем до суду Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за №1 та №1 станом на 02.06.2021 року вбачається, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за ПАТ «МІСТО БАНК».

Стосовно доводів позивача про перехід права власності на спірне нерухоме майно від ПАТ «МІСТО БАНК» суду надано роздруківку з сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 26.01.2021 року № 25-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Місто Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі скорочено Фонд) було прийнято рішення від 26.01.2021 року № 85 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Місто Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Інформацію про запровадження в установі ПАТ «Місто Банк» ліквідаційної процедури було офіційно оприлюднено на офіційному сайті Фонду, та, крім того, занесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписами п.8 ч.2 ст.4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Пунктом 17 частини 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження:

1) здійснює повноваження органів управління банку;

2) приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів;

4) вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України;

5) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю;

6) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх. Цей пункт не застосовується до правочинів, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 54-1 цього Закону;

7) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, що підлягають обов`язковому зберіганню;

8) здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону;

9) здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом;

10) повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов`язань перед банком).

Таким чином, вказані дії належать до компетенції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, які вчиняються ними безпосередньо, або шляхом вчинення дії від імені банку, який ліквідується, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію банку здійснюють повноваження органів управління банку.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також банкноти і монети, передані Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними, ліцензія, гудвіл.

Таким чином, з викладеного випливає, що належне ПАТ «Місто Банк» Нерухоме майно є частиною ліквідаційної маси та підлягає продажу в межах ліквідаційної процедури вказаного Банку, в порядку та на виконання вимог спеціального Закону Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, за приписами прямої норми цивільного процесуального закону, викладеної в ч. 4 ст. 150 ЦПК України, не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову, оскільки ПАТ «Місто Банк» з 27.01.2021 року перебуває в процедурі ліквідації, а відтак на нього розповсюджується дія спеціального Закону Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого передбачають пряму заборону накладення обмежень та обтяжень на майно банку,що ліквідується.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О.В.