Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Стегней К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 14 лютого 2006 року між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Часлівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01, від 14.02.2006 року у книзі реєстрації шлюбів, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Часлівецької сільської ради 14.02.2006 року.

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.07.2006 року та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.12.2010 року.

Як зазначає позивач, спільне з відповідачем життя не склалося, оскільки ОСОБА_2 досить часто вживає та зловживає алкогольними напоями, веде себе агресивно та аморально, стали постійними сварки з різних побутових причин, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами ще в 2016 році, та вони стали зовсім чужими людьми один до одного. У них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Будь-які спроби у свій час примиритися не дали бажаних результатів, можливості зберегти їх сім`ю немає.

Враховуючи наведене, та в інтересах дітей, збереження їхнього здоров`я, забезпечення їм належного фізичного, психологічного та духовного розвитку, а також в інтересах позивач просить розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена. Однак нею було подане клопотання про розгляд справи за її відсутності із зазначенням, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у його відсутності.

Судове засідання у справі було призначене на 27.01.2021 року на 15 год. 30 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 29.01.2021 року.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 лютого 2006 року між позивачем - ОСОБА_3 та відповідачем - ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Часлівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01, від 14.02.2006 року у книзі реєстрації шлюбів, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Часлівецької сільської ради 14.02.2006 року.

Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.07.2006 року та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.12.2010 року.

Спільне життя сторін не склалося, між ними постійно стали виникати сварки з різних побутових причин, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами ще в 2016 році, вони стали зовсім чужими людьми один до одного. У них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Будь-які спроби у свій час примиритися не дали бажаних результатів, можливості зберегти їх сім`ю немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 206, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений 14 лютого 2006 року між позивачем - ОСОБА_3 та відповідачем - ОСОБА_2 , який був зареєстрований виконавчим комітетом Часлівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01, від 14.02.2006 року у книзі реєстрації шлюбів, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 . ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки, АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 29.01.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова