печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

представника третьої особи-1: не з`явився,

представника третьої особи-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, Приватного підприємства «СХІДСПЕЦМОНТАЖ» про стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - відповідач, АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (далі - третя особа-1, Держенергоефективність), Приватного підприємства «СХІДСПЕЦМОНТАЖ» (далі - третя особа-2, ПП «СХІДСПЕЦМОНТАЖ»), в якому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 7 063,50 грн. та моральну шкоду у розмірі 7 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в липні 2017 року вона скористалася державною програмою «Теплий дім» та встановила в своїй квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , енергозберігаючі вікна, вартість яких частково компенсувалась державою. За наданою позивачу на момент укладання кредитного договору, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацією, вичерпним переліком визначених Банком документів необхідних для отримання кредиту та подальшого відшкодування є відкритий у Банку картковий рахунок та рахунок-фактура на металопластикові вікна. 06.07.2017 року їй відповідачем було надано кредит в сумі 20 000 грн. Отриманий кредит нею було погашено двома платіжками: 06.07.2017 року - 6666,66 грн., 06.08.2017 року - 6933,34 грн. та 21.08.2017 року у відповідності до умов державної програми «теплий дім» була перерахована третя частина кредиту шляхом виплати банку відшкодування Держенергоефективності в сумі 7000,00 грн. (35 % від суми кредиту). Однак, в подальшому ці кошти було знято з її карткового рахунку, у зв`язку із тим, що нею нібито не виконано умови державної програми «Теплий дім». Позивач зазначає, що через такі дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазнала значних фінансових витрат, а саме 35% компенсації від держави за впровадження енергоефективного обладнання, яка становить 7063,50 грн. та просить стягнути з відповідача вказані кошти в сумі 7063,50 грн., моральну шкоду в розмірі 7000,00 грн., а також судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення доказів, в якій остання просить забезпечити докази у справі шляхом витребування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звукозаписів телефонних розмов працівників АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з ОСОБА_1 , які були здійснені з використанням належного останній телефонного номеру НОМЕР_1 за період часу з 06.07.2017 року по 15.09.2018 року; належним чином завірену копію Зведеного реєстру позичальників, які мають право на відшкодування за програмою Теплий кредит № 8м за липень 2017 року; виписки про рух грошових коштів на всіх відкритих ОСОБА_1 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» рахунках за період часу з 06.07.2017 року по 15.09.2018 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2018 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.10.2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, Приватного підприємства «СХІДСПЕЦМОНТАЖ» про стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.03.2019 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі відмовлено.

04.03.2019 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, судове засідання призначено на 20.11.2019 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2019 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 11.03.2020 року.

22.11.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від третьої особи-1 надійшли пояснення щодо позову, в яких представник Держенергоефективності зазначив, що для отримання позивальниками відшкодування частини суми кредитів необхідно дотриматися встановлених норм, зокрема, подати до уповноваженого банку всі визначені Порядком підтвердні документи не пізніше 30 листопада року, в якому укладено кредитний договір. Також, оскільки бюджетний 2017 рік щодо відшкодування частини суми кредитів за програмою «Теплі кредити» був закритий у грудні 2017 року, можливості здійснити відшкодування за 2017 рік за рахунок коштів поточного бюджетного року Порядком не передбачено.

15.01.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від третьої особи-2 - ПП «СХІДСПЕЦМОНТАЖ» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2020 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 25.06.2020 року.

24.06.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Драненка Я.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 09.11.2020 року.

06.11.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від третьої особи-2 - ПП «СХІДСПЕЦМОНТАЖ» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 18.02.2021 року.

Згідно довідки секретаря судових засідань Печерського районного суду м. Києва Рябцової Ю.О. від 10.11.2020 року судове засідання перепризначено на 10.03.2021 року.

01.02.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від третьої особи-2 - ПП «СХІДСПЕЦМОНТАЖ» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 17.06.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року, відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 18.08.2021 року та визнано явку представника відповідача обов`язковою.

17.06.2021 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Драненка Я.В. надійшло клопотання, в якому останній просив при прийнятті рішення застосувати п. 10 ст. 265 ЦПК України.

29.07.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від третьої особи-2 - ПП «СХІДСПЕЦМОНТАЖ» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

18.08.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Драненка Я.В. надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, в якій останній зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

В судове засідання 18.08.2021 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а представник позивача та представник третьої особи-2 у заявах просили розглядати справу за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що в липні 2017 року ОСОБА_1 вирішила скористатися державною програмою з реалізації заходів енергоефективності, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2011 року №1056, яка передбачає можливість отримання з державного бюджету компенсації частини вартості енергоефективного обладнання/матеріалів придбаних за рахунок кредитних коштів.

Так, 06.07.2017 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № 3060 на загальну суму 20 000,00 грн. з використанням сервісу «Оплата частинами» по програмі «Теплі кредити», що передбачено розділом 2.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг.

06.07.2017 року позивачем була сплачена перша частина кредиту у розмірі 6666,66 грн., 06.08.2017 року - сплачена друга частина кредиту у розмірі 6933,34 грн.

Листом від 11.08.2017 року № 20.1.0.0.0/7-95598 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив до Держенергоефективності зведений реєстр позичальників № 8м за липень 2017 року, у якому під порядковим номером 2687 була включена позичальниця ОСОБА_1 для виплати їй відшкодування, передбаченого пп. 41 Порядку.

Відповідно до платіжного доручення від 19.08.2017 року № 82 Держенергоефективності за наданим зведеним реєстром позичальників № 8м шляхом виплати Банку здійснило відшкодування у сумі 7000,00 грн. (35 % від суми кредиту) згідно умов Державної програми «Теплий дім».

В подальшому, листом від 16.04.2018 року № 20.1.0.0.0/7-214358 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив Держенергоефективність про повернення відшкодування позичальників, в яких повністю або частково кредити не відповідають умовам Державної програми «Теплий дім», в тому числі й кошти позичальниці ОСОБА_1 у сумі 7 000,00 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Механізм використання коштів та часткової компенсації по отриманих кредитах визначений Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2011 року № 1056 «Деякі питання використання коштів у сфері енергоефективності та енергозбереження» (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 4 пункту 5 вказаного Порядку, для здійснення заходів, передбачених підпунктами 3, 4 і 4-1 пункту 3 цього Порядку, Держенергоефективність щомісяця до 25 числа місяця, наступного за звітним, на підставі укладених договорів про взаємодію з ПАТ «Державний ощадний банк України», «Державний експортно-імпортний банк України», ПАТ АК «Укргазбанк» та ПАТ АК «Приватбанк» (далі - уповноважені установи) та зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3, 4 і 4-1 пункту 3 цього Порядку, перераховує бюджетні кошти, що підлягають відшкодуванню позичальникам, на рахунки відповідних уповноважених банків для погашення частини суми кредиту. Уповноважені установи протягом двох робочих днів перераховують такі кошти на розрахункові рахунки відповідних позичальників, що відкриті в уповноважених установах, для погашення частини суми кредиту.

Для отримання позичальниками відшкодування частини суми кредиту уповноважені банки щомісяця до 15 числа місяця, що настає за звітним, але не пізніше 15 грудня поточного року подають Держенергоефективності два примірники зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3, 4, 4-1 пункту 3 цього Порядку.

Кредити на здійснення заходів, передбачених підпунктами 3, 4, 4-1 пункту 3 цього Порядку, у поточному календарному році надаються уповноваженими банками до 30 листопада включно.

Обов`язковою умовою для включення уповноваженим банком відомостей до зведеного реєстру позичальників є подання таким позичальником до уповноваженого банку документів, що підтверджують цільове використання кредитних коштів (акт приймання-передачі, товарний чек, видаткова накладна), та документів, що підтверджують факт впровадження енергоефективного обладнання та/або матеріалів (акт виконаних робіт (наданих послуг) (далі - підтвердні документи).

Позичальники зобов`язані подати до уповноваженого банку підтвердні документи не пізніше 30 листопада року, в якому укладено кредитний договір.

У разі встановлення факту відсутності підтвердних документів отримане відшкодування частини суми кредиту протягом одного місяця повертається уповноваженим банком до державного бюджету.

У разі встановлення факту нецільового використання кредитних коштів отримане відшкодування частини суми кредиту протягом одного місяця повертається позичальником до уповноваженого банку, який протягом трьох робочих днів повертає зазначені кошти до державного бюджету.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 5 Порядку та п. 2.7.6.10.4.5 Умов та правил надання банківських послуг, не були надані до 30 листопада 2017 року підтвердні документи по цільовому використанню придбаних енергозберігаючих матеріалів та факт їх впровадження, зокрема, акт прийому-передачі виконаних робіт та оригінал накладної, що стало підставою для повернення суми відшкодування частини вартості матеріалів та списання коштів з рахунку позичальника відповідно до Порядку та Умов та правил надання банківських послуг.

Повторного або коригуючого зведеного реєстру від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до Держенергоефективності з відомостями щодо позичальниці ОСОБА_1 для виплати відшкодування, в граничний строк бюджетного періоду, в якому укладений кредитний договір (до 15 грудня), не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом. Договірне списання - це списання грошових коштів з будь-якого рахунку клієнта у рахунок погашення зобов`язань перед банком, згідно з договором умовами якого передбачено подібне списання.

Згідно із ст. 26.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та / або третіх осіб.

Також відповідно до п. 6.1 - 6.6 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженою Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року № 22, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.

В силу ст. 629 ЦК України, умови договору є обов`язковими для його сторін, в тому числі і при вирішенні судового спору.

Відповідно до п.1.1.3.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта (у тому числі який є працівником Банку, який заподіяв йому шкоду) через невиконані зобов`язання перед Банком.

Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, при настанні термінів платежів, списання грошових коштів з рахунків Клієнта, у разі настання термінів платежів по інших договорах Клієнта в розмірах, визначених цими договорами, а також списання грошових коштів Клієнта, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за зобов`язаннями третіх осіб, де Клієнт є заставодавцем, якщо грошові кошти Клієнта, майнові права на які знаходилися в заставі за зобов`язаннями третіх осіб, були зараховані на рахунок Клієнта (договірне списання).

У відповідності до п. 1.1.2.1.10 Умов та правил надання банківських послуг, у разі помилкового зарахування коштів на картрахунок власник зобов`язаний повернути ці кошти і доручає Банку повернути їх шляхом списання з відповідного картрахунка.

Позивачем не заперечується, що у грудні 2017 року їй був здійснений телефонний дзвінок працівником Банку для з`ясування обставин по питанню компенсації йому за «Теплим кредитом» та повідомлення їй, що про необхідність надати до Банку накладну на купівлю вікон.

Також, позивач підтвердила, що лише у січні 2018 року нею було надано Банку документи на підтвердження цільового використання грошових коштів отриманих за програмою «Оплата частинами» з компенсацією частини кредиту у відповідності до Державної урядової програми з енергоефективності «Теплі кредити», а саме: накладну про купівлю металопластикових вікон та акт прийому-передачі виконаних робіт.

Разом з тим, відповідно до абз. 11 пп. 4 п. 5 Порядку відшкодування частини суми кредиту здійснюється в межах коштів, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік, та відповідно до помісячного плану асигнувань в порядку черговості надходження до Держенергоефективності зведених реєстрів позичальників.

У частині першій ст. 57 Бюджетного кодексу України зазначено, що не пізніше 31 грудня поточного бюджетного періоду або останнього дня іншого бюджетного періоду Казначейство України закриває всі рахунки, відкриті у поточному бюджетному періоді для виконання бюджету.

Виплата відшкодування частини кредиту позичальника за програмою «Реалізація Державної цільової економічної програми енергоефективності» Держенергоефективності можлива тільки в межах бюджетного періоду у якому укладено кредитний договір. Залишки невикористаних коштів на кінець бюджетного періоду після закриття бюджетного року повертаються до державного бюджету.

Отже, для отримання позивальниками відшкодування частини суми кредитів необхідно дотриматися встановлених норм, тобто позичальники зобов`язані подати до уповноваженого банку всі визначені Порядком підтвердні документи не пізніше 30 листопада року, в якому укладено кредитний договір, а уповноважені установи щомісяця до 15 числа місяця, наступного за звітним, але не пізніше 15 грудня поточного року, подати Держенергоефективності два примірники зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3, 4 і 41 пункту 3 цього Порядку.

Тобто, при недотриманні встановлених норм та пропущенням граничних строків на отримання відшкодування, право на відшкодування в послідуючих роках відсутнє, і відповідно, кредити по попередніх роках не підлягають відшкодуванню в наступних роках.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, даючи юридичну оцінку поясненням та доказам по справі, позивачем не доведено жодним доказом у справі наявність вини АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо нездійснення ним певних обов`язків ані за договірними правовідносинами, ані за вимогами чинного законодавства та неотримання, відповідно до цього, позивачем грошової компенсації за програмою «Теплі кредити», оскільки позивачем не було надано до 30.11.2017 року підтвердні документи по цільовому використанню придбаних енергозберігаючих матеріалів та факт їх впровадження, такі як, акт прийому-передачі виконаних робіт та накладна про купівлю металопластикових вікон.

Також не можна вважати дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» навмисними та такими, які вчинені з метою отримання додаткового прибутку, як вважає позивач, оскільки відповідач взагалі не отримує жодних прибутків, а тим більше додаткових, окрім відсотків, які нараховуються лише на кредитну заборгованість, відповідно до умов кредитного договору, який укладався з позичальником.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується, а відповідачем належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано.

Враховуючи викладене, керуючись Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2011 року № 1056, Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. ст. 509, 526, 610, 611, 629, 1071 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, Приватного підприємства «СХІДСПЕЦМОНТАЖ» про стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, буд. 1-Д, м. Київ, 01001, ).

Третя особа-1: Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України (пров. Музейний, буд. 12, м. Київ, 01001, ).

Третя особа-2: Приватне підприємство «СХІДСПЕЦМОНТАЖ» (вул. Західна, буд. 65, м. Рубіжне, Луганська обл., 93000, ).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 30.08.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко