Справа № 749/377/21
Номер провадження 2-о/749/15/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Михалевич М. В.

заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

01.06.2021 р. ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_4 строком на шість місяців, встановивши наступні тимчасові обмеження прав ОСОБА_4 щодо ОСОБА_3 : заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 ; заборонити в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 деякий час співмешкала з ОСОБА_4 в належному їй на праві приватної власності будинку по АДРЕСА_1 , намагалася створити сім`ю. Стосунки не склалися. Однак, колишній співмешканець не бажаючи покидати її житло в добровільному порядку залишився проживати в належному їй будинку. Проживає як сусід, при цьому постійно вчиняє відносно неї та її дітей психологічне та фізичне насильство, постійно ображає, вчиняє сварки.

Донька після систематичних образ, скандалів, криків, стала замкнутою, не бажає повертатися до місця свого проживання після навчання, намагається кудись піти з будинку або не перебувати в будинку разом з ОСОБА_4 . Вказана триваюча більше трьох років ситуація негативно впливає на її психологічний стан.

Ухвалою від 01.06.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 02.06.2021 р.

02.06.2021 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті у справі № 736/1209/20.

У судове засідання заінтересована особа належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на сайті судової влади України не з`явилася. Кілька разів мала місце спроба повідомити про судове засідання ОСОБА_4 засобами телефонного зв`язку. Однак ОСОБА_4 на телефонні дзвінки жодного разу не відповів.

Неявку малолітньої дитини заявник пояснила незадовільним психоемоційним станом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3505 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши думку учасників процесу, суд встановив можливим здійснювати розгляд заяви у відсутності заінтересованої особи та малолітньої дитини, з огляду на скорочені строки розгляду даної категорії справ, важливість швидкого вирішення даної справи для заявника та враховуючи, що заінтересована особа вважається такою, що повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ЦПК України для даної категорії справ.

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали. Заявник зазначила, що скандали в сім`ї тривають більше трьох років. Останнього разу мало місце фізичне насилля, за що 05.05.2021 р. ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності. Кривдник вживає спиртні напої періодично, і після їх вжиття агресія посилюється та їй з дітьми доводиться покидати місце проживання для уникнення конфлікту. Коли кривдник не вживає спиртні напої агресія також має місце, однак у менш сильному вираженні. Заявник повідомила, що після останнього разу притягнення ОСОБА_4 конфлікти в сім`ї не припинилися, водночас вона не зверталась до органів поліції, так як не вбачає в таких зверненнях ефективного впливу на заявника. Повідомила, що зброї ОСОБА_4 не має. Виїжджати з її помешкання добровільно не бажає.

Дослiдивши письмові докази, заслухавши учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , заперечень щодо чого учасники справи не висловили.

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання № 16 від 19.01.2018 р. ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Будинок за вказаною адресою належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 24.11.2006 р., що вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2006 р. № 18109940 (а. с. 12).

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 06.09.2018 р. у справі № 749/845/18 за фактом того, що 24.07.2018 р. о 19 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме в будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 та пасинка ОСОБА_7 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в їх сторону нецензурною лайкою та погрозою фізичної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю дітей, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 05.05.2021 р. у справі № 749/300/21 за фактом того, що 17.04.2021 р. близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме в буд. АДРЕСА_1 , вчинив відносно доньки своєї співмешканки ОСОБА_3 насильство в сім`ї фізичного характеру, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

За положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII (далі - Закон № 2229) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

За положеннями ст. 3 Закону № 2229 дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; батьки (мати, батько) і дитина (діти); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону № 2229 право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону № 2229 обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18 наголосив, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Менського районного суду Чернігівської області від 06.09.2018 р. у справі № 749/845/18 та постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 05.05.2021 р. у справі 749/300/21, ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_3 .

Відтак судом достовірно встановлено факти вчинення ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 психологічного та фізичного насильства, що мали місце одноразово у 2018 та 2021 роках.

В той же час, за положеннями ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, ухвалюючи постанову від 05.05.2021 р. у справі № 749/300/21 Щорський районний суд Чернігівської області вважав застосоване адміністративне стягнення достатнім для виховання особи в дусі поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як того вимагає ст. 23 КУпАП.

При цьому, судом у ході розгляду заяви не встановлено наявності доказів, які б засвідчили, що ОСОБА_4 належних висновків після набрання законної сили вказаною постановою не зробив та продовжив вчиняти відносно ОСОБА_3 домашнє насильство.

Події, які мали місце у 2018 році, засвідчують для суду існування значного часового проміжку між датами вчинення домашнього насильства, відтак не можуть слугувати підставою для суду зробити висновок, що у найближчі 6 місяців особа достовірно продовжить свою протиправну поведінку.

У постанові від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

У судовому засіданні заявник підтвердила, що заінтересована особа не має інших місць для проживання.

Зважаючи на те, що судом не встановлено доведених належними доказами фактів протиправної поведінки кривдника після набрання законної сили постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 05.05.2021 р., суд вважає неможливим застосувати до ОСОБА_4 такі обмежувальні заходи як заборона перебувати в місці його постійного проживання та заборона наближатися до цього місця, що одночасно є місцем проживання ОСОБА_3 , з підстав недоведеності вимог заяви.

В той же час, враховуючи інтереси дитини та встановлені факти вчинення відносно неї домашнього насильства суд не має підстав вважати, що ризик повторності вчинення відносно ОСОБА_3 домашнього насильства є відсутнім у повній мірі.

Самі по собі зафіксовані факти вчинення домашнього насильства відносно малолітньої дитини, на думку суду, потребують з боку суду обов`язкового забезпечення її безпеки з тим, аби потенційно можлива протиправна поведінка заявника була обтяжена одночасно невиконанням обмежувального припису та відповідними наслідками, передбаченими ст. 3901 Кримінального кодексу України.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним заборонити ОСОБА_4 в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_3 та наближатися на відстань, ближче ніж 2 метри, до місця її перебування.

Щодо строку дії обмежувального припису, суд зауважує, що такий строк має бути пропорційним і достатнім для того, аби минула відповідна небезпека.

Зважаючи на те, що проміжок часу між фактами домашнього насильства є більшим ніж 6 місяців, суд позбавлений можливості вважати, що будь-який строк у межах від 1 до 6 місяців буде достатнім для твердження про подальшу безпечність поведінки кривдника.

Натомість, ОСОБА_4 , як батько дитини, за умови виправлення та належної поведінки, має право брати участь у її вихованні та безпосередньо спілкуватися з нею.

Суд зауважує, що застосування шестимісячного строку дії обмежувального припису є виправданим лише за умови встановлення ризику вчинення кривдником домашнього насильства саме до закінчення цього строку. В протилежному випадку заборона спілкування батька й дитини протягом такого строку може негативно вплинути на емоційний зв`язок між ними. При цьому, заявник не позбавлена можливості звернутися в подальшому до суду з заявою для продовження обмежувального припису.

За таких умов, суд вважає що встановлення обмежувального припису на мінімальний строк є доцільним за встановлених судом обставин.

Питання про розподіл судових витрат вирішенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 315, 319, 3501 - 3506, 3508 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_4 строком на один місяць до 00 годин 00 хвилин 03 липня 2021 року у вигляді наступних заходів тимчасового обмеження прав:

- заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань, ближче ніж 2 (два) метри, до місця перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання обмежувального припису може мати наслідком притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої статтею 3901 Кримінального кодексу України, у вигляді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до двох років.

ОСОБА_4 копію рішення суду негайно надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію рішення не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення направити до Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області, Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя М. В. Кравчук