Справа № 302/817/20
№ 2/302/23/21
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

(повне)

20.01.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю: секретар с/з Гажук Н.В.,

позивач - відповідач ОСОБА_1 ,

його представник - адвокат Гринюк Г.В.,

представник органу опіки і піклування - Сангред І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір`ї справу за позовами:

- ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 втратившою право на житло в будинку АДРЕСА_1 , визначення місця проживання дітей ОСОБА_5 , 2008 р.н., ОСОБА_3 , 2009 р.н., ОСОБА_4 , 2012 р.н., з батьком ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, які визначені рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.11.2015 року у твердій грошовій сумі по 2500 грн на кожну дитину щомісячно,-

В С Т А Н О В И В:

26.08.2020 в суд подано позовну заяву ОСОБА_2 з таким обґрунтуванням вимог.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.11.2015 розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а також вирішено стягувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей колишнього подружжя з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі по 400 грн щомісячно на кожну дитину. Позивачка зазначила, що ОСОБА_1 не бере участі в утриманні дітей щодо додаткових витрат на їх утримання. Він не має постійного місця праці і одержує мінливий дохід від тимчасових заробітків. Визначений в зазначеному рішенні суду розмір аліментів є меншим від чинного для застосування розміру аліментів на утримання однієї дитини, тобто меншим від 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який встановлений законом. З огляду на викладене і покликаючись на норми сімейного законодавства . ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі твердої грошової суми по 2500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

28.09.2020 в суд подано позови ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з таким обґрунтуванням вимог.

Сторони розірвали шлюб на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.11.2015, яке постановлено за ініціативою ОСОБА_2 . Під час шлюбу сторони проживали і були зареєстровані з неповнолітніми дітьми (дочка ОСОБА_5 -2008 р.н., син ОСОБА_3 -2009 р.н., дочка ОСОБА_4 -2012 р.н.) в будинку позивача, який належить йому на праві власності за договором дарування від 27.12.2005, за адресою: АДРЕСА_1 .

У квітні 2019 ОСОБА_2 добровільно змінила місце проживання і стала проживати з співмешканцем в м.Мукачево. У січні 2020 ОСОБА_2 забрала неповнолітніх дітей в місто Мукачево за місцем свого проживання і оформила їх до школи на навчання.

19 серпня 2020 ОСОБА_1 на прохання дітей і за згодою матері ОСОБА_2 забрав дітей на автовокзалі в м.Мукачево куди ОСОБА_2 особисто привезла дітей та передала їх батькові. Діти мешкають спільно з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , а з 01.09.2020 відвідують школу № 2 імені Августина Волошина в смт.Міжгір`ї І-ІІІ ст. Натомість відповідачка проживає в м. Мукачево і припинала спілкування з батьком дітей і дітьми. Позивач звернувся до органу опіки і піклування в службу у справах дітей Міжгірської районної державної адміністрації для вирішення питання визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком (позивачем). Комісія Міжгірської РДА з питань захисту прав дитини надала висновок про залишення дітей проживати з батьком. Комісією також зафіксовано факт не проживання відповідачки за місцем її реєстрації, тобто в АДРЕСА_1 . Такий стан створює незручності, які пов`язані з оплатою комунальних послуг, оформленням субсидій та іншим. Відповідачка також не цікавиться життям дітей, не спілкується з ними. Позивач вважає, що задоволення позовних вимог відповідає інтересам дітей, бо за місцем його проживання створені всі матеріально-побутові умови для цього. Діти мають прихильність до батька, спілкуються зі своїми друзями, відвідують школу і не бажають повертатись для проживання з мамою.

В справі винесено такі процесуальні рішення:

- Згідно ухвали від 04.09.2020 відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_2 ;

- Згідно ухвали від 29.09.2020 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втрати права на житло;

- Згідно ухвали від 30.09.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа орган опіки і піклування Міжгірська РДА про визначення місця проживання дітей залишено без руху у зв`язку з не сплатою судового збору;

- Згідно ухвали від 08.10.2020 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей і відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання на 04.11.2020.

- Згідно ухвали від 22.10.2020 об`єднано провадження за позовами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в одне цивільне провадження (справа № 302/817/20);

- Згідно ухвали від 04.11.2020 закрито підготовче провадження в справ і призначено судовий розгляд справи об`єднаного провадження на 07.12.2020.

Процесуальні заяви сторін.

ОСОБА_1 як відповідач подав у справу 28.09.2020 відзив на позов ОСОБА_2 з позицією заперечення позовних вимог повністю з покликанням на застосування статті 180 СК України та з підтвердженням надіслання копії відзиву позивачці поштовим відправленням.

ОСОБА_2 та її представник жодної процесуальної заяви чи клопотання по суті спору в справу не надали.

ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, а позов ОСОБА_2 заперечив, покликаючись на вищезазначені обґрунтування , а також на те, що свої аліментні зобов`язання він виконував належно під час проживання дітей з мамою.

ОСОБА_2 в судові засідання жодного разу не з`явилась, будучи належно повідомленою про таке, про що є підтвердження в справі. Представник ОСОБА_2 адвокат Логай І. не з`явився в судові засідання 07.12.2020, 20.01.2020 і подавав клопотання про відкладення цих судових засідань з мотивацією необхідності ознайомлення з матеріалами справи та зайнятістю в невідкладних провадженнях.

Суд постановив розглянути справу без участі ОСОБА_2 та її представника на підставі положень статті 223 ЦПК України, за згодою сторони позивача ОСОБА_1 , визнавши, що ОСОБА_2 жодного разу не повідомила в суд про причини її особистої неявки в судові засідання, а представник ОСОБА_2 - адвокат Логай І. жодного разу не надав в справу підтверджень зайнятості у невідкладних судових провадженнях та не повідомив реквізитів цих проваджень у відповідних судах. Отже, зазначена сторона та її представник не належно виконали свої процесуальні обов`язки, передбачені статтею 43 ч.2 п.2, 4-6 ЦПК України.

З огляду на встановлене, з урахуванням позиції інших учасників справи, які наполягали на розгляді справи по суті, суд дійшов висновку, що подальше відкладення судових засідань порушуватиме строки розгляду справи, в якій за змістом вимог мова йде про інтереси малолітніх дітей.

Встановлені судом обставини.

Сторони розірвали шлюб у листопаді 2015 року з ініціативи ОСОБА_2 . Від шлюбу в сторін є троє малолітніх дітей: дочка ОСОБА_5 2008 р.н., син ОСОБА_3 , 2009 р.н., дочка ОСОБА_4 ,2012 р.н. Сторони і їх неповнолітні діти до розірвання шлюбу проживали і були зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належить на праві власності ОСОБА_1 з 2005 року на підставі договору дарування , укладеного до реєстрації шлюбу між сторонами.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 з дітьми перейшла проживати до будинку батьків у село Верхній Бистрий Міжгірського району Закарпатської області, однак місце реєстрації проживання не змінювала. В квітні 2019 ОСОБА_2 переїхала проживати в АДРЕСА_2 і також не змінювала місце реєстрації проживання. У січні 2020 ОСОБА_2 забрала проживати і навчатись неповнолітніх дітей в місто Мукачево. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 на прохання дітей та за згодою матері, яка особисто привезла дітей за домовленістю з батьком на автовокзал в місто Мукачево, забрав дітей для проживання спільно з батьком в смт.Міжгір`ї за місцем їх реєстрації. З 01.09.2020 діти навчаються в школі № 2 імені Августина Волошина в смт.Міжгір`ї і проживають в сім`ї батька.

Встановлені обставини підтверджені такими доказами.

Згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.11.2015 (справа № 302/851/15-ц) розірвано шлюб, укладений ОСОБА_2 і ОСОБА_1 07.08.2007. Цим же рішенням відмовлено в позові ОСОБА_1 у визначенні місця проживання дітей з батьком і у виселенні ОСОБА_2 з житлового будинку АДРЕСА_1 . Цим же рішенням задоволено частково позов ОСОБА_2 і вирішено стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі твердої грошової суми по 400 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 22.09.2015 і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 01.12.2015 і виконане сторонами.

Згідно з договором дарування домоволодіння від 27.12.2005, який посвідчений приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. за реєстровим номером 673 ОСОБА_1 подаровано ОСОБА_10 житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Міжгірської селищної ради № 3333 від 01.09.2020 в будинку АДРЕСА_1 проживають і зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (батько) з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_6 (мати дітей) - зареєстрована за цією адресою, однак фактично проживає в м. Мукачево. Зазначені особисті відомості також підтверджені змістом актів цивільного стану про народження дітей і паспортами громадян України ОСОБА_1 І ОСОБА_2 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , складеного депутатом Міжгірської селищної ради Веждел О.М. і головою виконкому селищної ради ОСОБА_11 за зазначеною адресою фактично проживають ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми, а ОСОБА_2 з квітня 2019 за зазначеною адресою відсутня, тобто не проживає, змінивши місце проживання в м. Мукачево із співмешканцем. Цей факт посвідчено поясненнями сусідів з їх підписами ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .

Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини Міжгірської районної державної адміністрації від 16.09.2020 № 01-41/821 розглянуто звернення ОСОБА_1 в інтересах своїх неповнолітніх дітей про визначення місця їх проживання з батьком в АДРЕСА_1 . Комісія з`ясувала, що діти виявили бажання проживати з батьком і навчатись в школі за місцем їх реєстрації та проживання з батьком, встановила прихильність кожної дитини до батьків і вирішила за доцільне визначити місце проживання дітей з своїм батьком в АДРЕСА_1 та відвідування дітьми навчального закладу за місцем реєстрації проживання дітей.

За змістом особових справ дітей, складених загальноосвітніми закладами, діти сторін навчались в Міжгірській спеціалізованій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 до 28.01.2020, з 30.01.2020 по 17.09.2020 в Мукачівській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 20 імені О. Духновича, а з 18.09.2020 переведені і зараховані до Міжгірської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 імені Августина Волошина.

В судовому засіданні малолітні ОСОБА_1 , 2008 р.н., ОСОБА_3 , 2009 р.н., ОСОБА_4 2012 р.н., у присутності батька і представника органу опіки і піклування надали пояснення, що проживати з мамою в м. Мукачево їм не подобалось, бо один із співмешканців мами вдарив ОСОБА_14 . Мати з співмешканцями часто вживали алкоголь в їх присутності, їм також не подобалось навчання в школі в м. Мукачево, їм не вистачало підручників для навчання, а мати цим не цікавилась. З цих причин вони попросили маму повернути їх проживати з батьком і навчатись в попередній школі в смт.Міжгір`ї, де в них багато друзів. 19.08.2020 мати, попередньо домовившись з батьком по телефону привезла їх на автовокзал в м.Мукачево, де передала їх батькові. Діти також ствердили, що бажають і надалі проживати з батьком і навчатись у школі в смт.Міжгір`ї, де їм подобається і до них ставляться добре.

Оцінивши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позови ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю, а в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити з огляду на таке обґрунтування.

Обґрунтування задоволення позовних вимог про визнання втративши право на житло.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу, починаючи з квітня 2019 втратила інтерес до житла за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 . Зокрема, ОСОБА_2 з власної ініціативи змінила місце проживання і вибула в місто Мукачево, де фактично перебуває і на час розгляду справи по суті. ОСОБА_2 не несе витрати по утриманню житла за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 не є власником цього житла. Нею також не укладались договори щодо утримання,найму житла з власником. З цього приводу ОСОБА_2 не подано жодного доказу або заперечення чи пояснення.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що ОСОБА_2 , втративши статус члена сім`ї власника житла,фактично вибувши з цього житла на тривалий термін (більше 1 року і дев`ять місяців) добровільно з метою створення іншої сім`ї, за відсутності будь-якої домовленості з власником житла, - втратила право на це житло.

Обґрунтування позовних вимог про визначення місця проживання дітей.

Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно із статтею 161 частини 1, 2 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Як видно із встановлених обставин всі діти висловили бажання проживати з батьком. Їх прихильність до батька підтверджена ними особисто в судовому засіданні. Умови проживання у батька для дітей створені належно, що перевірено органом місцевого самоврядування та органом опіки і піклування.

Орган опіки і піклування в своєму висновку визначив доцільним місце проживання малолітніх дітей з батьком. Натомість мати дітей ОСОБА_2 не подала в справу висновок органу опіки і піклування за місцем свого проживання про доцільність проживання дітей за фактичним місцем проживання матері, тобто в місті Мукачево. ОСОБА_2 жодного належного доказу, а також заперечення з цього приводу в справу не подала.

У постанові Верховного суду КЦС у справі № 712/1152/17 від 23.12.2020 застосовано принцип примату інтересів дитини понад усім. Конвенція прав дитини від 20.11.1989 передбачає захист інтересів дітей пріоритетним при вирішення спору між батьками та необхідність вирішення спорів і питань виключно, виходячи з інтересів дитини.

Обґрунтування відмови в позові ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У справі встановлено і підтверджено сукупністю належних, достовірних і допустимих доказів, що всі малолітні діти проживають з 19.08.2020 з батьком, а не з мамою. Отже, стягувачка ОСОБА_2 , починаючи із зазначеної дати втратила право на одержання аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Судових витрат до стягнення в користь держави не має . До повернення процесуальної заяви не подано.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позови ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП- НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) втратившою право на житло в будинку АДРЕСА_1 , починаючи з квітня 2019 року.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 ) в будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей відмовити повністю.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення - до Міжгірського районного суду. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 30.01.2021 року.

Суддя: В. П. Кривка