Справа № 496/4655/20
Провадження № 2-с/496/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2021року суддею Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 7372,56 грн. та судовий збір у розмірі 210,20 грн.

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про скасування судового наказу до Біляївського районного суду Одеської області (в межах процесуального строку).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області (суддя В.М. Буран) заяву про скасування судового наказу №496/4655/20 повернуто без розгляду, оскільки до заяви не було додано копію наказу, що оспорюється та доказів підтвердження про отримання судового наказу.

11 травня 2021 року заявницею було повторно подано заяву про скасування судового наказу №496/4655/20 до Біляївського районного суду (в межах процесуального строку).

Проте, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області (суддя Драніков С.М.) заяву про скасування судового наказу повернуто без розгляду, оскільки в прохальній частині заяви було помилково зазначено невірний номер наказу № 496/410/21.

01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про скасування судового наказу, в якій просить суд скасувати судовий наказ від 23 березня 2021 року, посилаючись на те, що вимоги стягувача щодо стягнення з неї заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення є не обґрунтованими та безпідставними, в рахунок яких стягувачем не було надано належних та допустимих доказів, в той час як є докази, які свідчать про незаконність та необґрунтованість вимог стягувача, надання неправдивих відомостей, що свідчить про існування сторонами спору про право, встановлення та доведення у встановленому порядку, яких можливо лише під час розгляду таких вимог за правилами позовного провадження. А отже, вказує на те, що вимоги стягувача і обставини, на яких вони ґрунтуються не відповідають дійсності, тому наведений розрахунок суми заборгованості не можна вважати законним і правильним, оскільки він вчинений без урахування показань приладу обліку холодної води і відповідно без застосування тарифів, що встановленні при оплаті цих послуг через відповідний прилад обліку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01 червня 2021 року зазначена позовна заява передана судді Галич О.П.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи, з заявою про скасування судового наказу та додатками до неї, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, а тому її необхідно прийняти до розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Зазначені боржником обставини викликають сумнів щодо достовірності викладених заявником обставин, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, за наявності заперечень боржника та доданих до нього доказів, на підставі яких суд приходить до сумніву щодо порушеного права стягувача оскільки такі твердження не узгоджуються з доказами, що надані суду представником стягувача.

Враховуючи наявність спору, суд вважає за можливе скасувати судовий наказ, оскільки в такому разі буде відсутній принцип змагальності сторін.

Крім того, вказані вище обставини, на які посилається заявник, свідчать про наявність спору про право, який може бути предметом розгляду в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене, подана заява про скасування судового наказу прийнята до провадження, на час її розгляду також відсутні підстави для її повернення, відповідно заявлені вимоги про скасування судового наказу є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 170, 171 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 496/4655/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Судовий наказ 496/4655/20 (провадження № 2-н/496/4/21) від 23 березня 2021 року, виданий Біляївським районним судом Одеської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг- скасувати.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Галич