Справа №155/702/21
Провадження №2-з/155/20/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2021 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та головного управління Держгеокадастру у Волинській області про скасування наказу та рішення про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Горохівського районного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та головного управління Держгеокадастру у Волинській області про скасування наказу та рішення про державну реєстрацію.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі.

Заява мотивована тим, що позивач успадкував після смерті матері земельну ділянку площею 2,1555 га, кадастровий №:00:001:0210 призначену для ведення особистого селянського господарства та розташовану на території Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області. Відповідач у справі стверджує, що вище згадана земельна ділянка накладається на земельну ділянку належну відповідачу. Оскільки земельна ділянка позивача огороджена та накладається на земельну ділянку належну відповідачу, останній вимагає демонтувати огорожу, а у разі відмови самовільно проведе демонтаж оскільки вважає себе обмеженим у праві користування частиною своєї земельної ділянки. Позивач зазначає, що у такому випадку йому буде задано суттєвої матеріальної шкоди.

З огляду на це, просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючому в АДРЕСА_1 та за його дорученням будь яким іншим особам, здійснювати самовільні дії щодо демонтажу, пошкодження, знищення, перенесення, огорожі належної йому земельної ділянки площею 2,1555 га, кадастровий №:00:001:0210 призначену для ведення особистого селянського господарства та розташовану на території Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області, а також самовільно вчиняти дії щодо знищення чи пошкодження насаджень, які знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, у даному випадку держави, від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

До видів забезпечення позову законом віднесено накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України), а також заборону вчиняти певні дії (пункти 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України).

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність безпосереднього зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено позов, який обґрунтовано необхідністю захисту його майнових прав.

Отже, предметом позову є правовідносини щодо права власності відповідача на частину спірної земельної ділянки.

Право власності на землю є право розпорядження, володіння та користування цією нерухомістю.

В порядку забезпечення позову позивач вважає необхідним заборони відповідачу або іншим особам здійснювати певні дії спрямовані на пошкодження, знищення, перенесення, огорожі з метою забезпечення свого права на користування частиною належної відповідачу земельної ділянки.

Отже, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам.

Необхідність збереження меж спірної ділянки, який існує, принаймні на час виникнення спору, відповідає умовам вжиття заходів забезпечення позову та застосуванню правил частини 2 статті 149 ЦПК України.

Враховуючи викладене, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 258-261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та головного управління Держгеокадастру у Волинській області про скасування наказу та рішення про державну реєстрацію задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючому в АДРЕСА_1 та за його дорученням будь яким іншим особам, здійснювати самовільні дії щодо демонтажу, пошкодження, знищення, перенесення, огорожі належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,1555 га, кадастровий №:00:001:0210 призначеної для ведення особистого селянського господарства та розташовану на території Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області, а також самовільно вчиняти дії щодо знищення чи пошкодження насаджень, які знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Копії даної ухвали направити сторонам для відома.

На підставі частини 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала в повному обсязі складена 18 травня 2021 року.

Cуддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т. Санакоєв