Справа № 161/1312/21
Провадження № 2-о/161/70/21
У Х В А Л А

26 січня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А:

22.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Разом із вищевказаною заявою, ОСОБА_1 було подано клопотання про його звільнення від сплати судового збору, яке обгрунтоване його скрутним матеріальним становищем, а також тим, що предметом його звернення до суду є захист трудових та соціальних прав, а саме забезпечення права на справедливу та гідну пенсію. Враховуючи наведене, а також з метою забезпечення йому реалізації свого права на доступ до правосуддя, просить суд звільнити його від сплати судового збору при зверненні до суду із даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши підстави заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих підстав, суд у порядку, передбаченого законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави звільнення від сплати судового збору встановлені ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору заявник ОСОБА_1 посилається на важкий матеріальний стан, тобто фактично на наявність підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, довідка Пенсійного фонду України за формою ОК-5, на яку ОСОБА_1 посилається як на скрутне матеріальне становище, видана за період 1998 та 1999 роки.

Вищевказана обставина, жодним чином не свідчить про наявність обставин, які у відповідності до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», свідчать про фінансовий стан заявника як такий, що позбавляє його можливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В зв`язку з цим суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 76-81, 136, 353 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала у повному обсязі складена 26 січня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська