ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/689/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Галян Л.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та поділ особового рахунку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , відповідач, разом - сторони) про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позову зазначила, що вищевказана квартира належить на праві власності в рівних частках їй та ОСОБА_3 . Спірна квартира складається з чотирьох ізольованих жилих кімнат площею 11,9 кв.м., 12, 0 кв.м., 11,9 кв.м. та 18,1 кв.м. Після смерті матері у позивача з ОСОБА_3 почали виникати конфлікти з приводу володіння та користування квартирою, здійснення витрат на її утримання та сплату житлово-комунальних послуг, які мирним шляхом вирішити неможливо. Будь-які спроби врегулювати конфлікт щодо користування квартирою виявилися марними, в зв`язку з чим, позивач просить встановити порядок користування квартирою, відповідно до якого виділити їй в користування кімнату площею 11, 9 кв.м. з лоджією та кімнату площею 12,0 кв.м. з лоджією, відповідачу- кімнату площею 18,1 кв.м. з лоджією та кімнату площею 11,9 кв.м., а місця загального користування залишити у спільному користуванні співвласників.

Позивач та представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтрималаи, просили позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача, позовні вимоги в частині встановлення порядку користування квартирою визнали, щодо вимог про розподіл особових рахунків заперечували, посилаючись на те, що позивач в подільшому може відчужити належну їй частину квартири без їхньої згоди.

Вислухавши пояснення учасників процессу, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Спірним жилим приміщенням є чотирьох кімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності в рівних частках позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності. (а.с. 13-17).

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 - з одного боку, та відповідачем ОСОБА_3 - з іншого, існує спір з приводу користування квартирою, що визнається сторонами.

При вирішенні цього спору суд керується нормами цивільного законодавства, які визначають зміст права власності, проголошують його непорушність та встановлюють способи здійснення права спільної часткової власності.

Так, за приписом статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 319 цього Кодексу, яка встановлює визначальні принципи здійснення права власності, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до положень статті 358 цього Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Спірна квартира не може бути поділена в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміще ння із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, а конфліктні відносини між співвласниками перешкоджають їм домовитися про порядок користування квартирою.

Частки співвласників у квартирі є рівними і на одержання грошової компенсації їх вартості сторони наразі не погоджуються.

Відтак з огляду на встановлені обставини, вищенаведені положення матеріального закону суд дійшов висновку, що вирішити існуючий спір можливо лише шляхом встановлення конкретного порядку користування квартирою.

Згідно технічного паспорту спірна квартира складається з чотирьох ізольованих житлових кімнат площею 11,9 кв.м., 12,0 кв.м., 11,9 кв.м. та 18,1 кв.м. та місць загального користування: кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору. Квартира обладнана трьома лоджіями, виходи на які здійснюються з кімнати площею площею 11,9 кв.м., 12,0 кв.м. та кімнати площею 18,1 кв.м. (а.с. 18).

Жила площа квартири складає 53,9 кв.м., а отже на кожного з співвласників припадає в користування по 26,95 кв.м. жилої площі.

Враховуючи те, що відповідач не заперечував проти заявленного позивачем встановленого порядку користування квартирою, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки відповідають вимогам закону, частці у спільному майні та такий встановлений порядок не призведе до порушення житлових прав співвласників квартири.

Разом з тим, в задоводенні вимог щодо розподілу особових рахунків слід відмовити, оскільки рішення суду про встановлення порядку користування квартирою, після набрання ним законної сили, є підставою для звернення до комунального підприємства, який є балансоутримувачем житлового будинку, для вчинення таких дій в межах компетенції останнього.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити порядок користування приміщеннями квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого виділити в користування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . рнокпп НОМЕР_1 ) дві жилі кімнати, позначені на плані під № 2 та № 3, площею 11,9 квадратних метрів з лоджією та площею 12,0 квадратних метрів з балконом, а у користування ОСОБА_3 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . рнокпп НОМЕР_2 ) - дві жилі кімнати, позначені на плані під № 4 та № 5, площею 11,9 квадратних метрів та 18,1 квадратних метрів.

Місця загального користування - коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню, залишити у спільному користуванні співвласників.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: