Справа №: 343/989/21
Провадження №: 2-о/0343/16/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

03 червня 2021 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Тураш В. А., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення факту реєстрації народження (в порядку ст.315 ЦПК України),-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 02.06.2021 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт реєстрації його, ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Колоколин, Рогатинського (раніше - Букачівського) району, Івано-Франківської (раніше - Станіславської) області .

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження у справі, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і

час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись з даною заявою до суду заявник просить в порядку окремого провадження встановити факт реєстрації його, ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Колоколин, Рогатинського (раніше - Букачівського) району, Івано-Франківської (раніше - Станіславської) області.

Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до його пред`явлення представник заявника адвокат Коцкович Р.М., звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови).

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Так, суд зазначає, що встановлення факту народження в певний час, можливо в порядку окремого провадження лише у випадку неможливості органом державної реєстрації проведення реєстрації народження.

Разом з тим, реєстрація народження заявника ОСОБА_1 , проведена у встановленому Законом порядку, про що свідчить копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 , долучена заявником до заяви, з якої вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце народження: село Колоколин, Букачівського району, Станіславської області, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження 1941 року , вересня місяця, 23 числа зроблено відповідний запис за №21.

Якщо заявник вважає, що при реєстрації його народження (хоча цього не вбачається з поданої заяви) були допущені помилкиа, то вони усуваються в інший спосіб, зокрема шляхом звернення з заявою про внесення змін до актового запису про народження.

Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Тобто в порядку окремого провадження суд може підтвердити наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, однак заявник просить суд встановити факт реєстрації його народження в певний час та в певному місці ( які саме і вказані у свідоцтві про його народження), тобто встановити факт шляхом, внесення змін до

даного актового запису про народження, а не встановити наявність чи відсутність певного юридичного факту.

Таким чином, вимоги заявника про встановлення факту реєстрації його, ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Колоколин, Рогатинського (раніше - Букачівського) району, Івано-Франківської (раніше - Станіславської) області, які повністю співпадають з даними вказаними у свідоцтві про народження заявника ОСОБА_1 НОМЕР_2 не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України.

В разі незгоди з висновком про відмову у внесенні змін до актового запису про народження заявник має право на оскарження, та з огляду на те, що оскарження висновку відповідного державного органу за своїм змістом не є встановленням юридичного факту, так як за результатами оскарження відповідний орган має бути зобов`язаний до вчинення дій, в яких особі було відмовлено, такі вимоги підлягають до розгляду в порядку позовного провадження.

Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду, справа № 425/2737/17, згідно якої суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірну дату.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.315 ЦПК України , суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вказані вище обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті окремого провадження у справі, оскільки така заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право звернутися з відповідними вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 186, 258 - 260, 293, 315 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення факту реєстрації народження (в порядку ст.315 ЦПК України) - відмовити.

Заяву з додатками повернути заявнику ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що він може звернутися до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК Кодексу України.

Суддя: