_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3372/21
УХВАЛА

04.06.2021 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ», про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2021 року позивачка звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ», про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Разом з позовом позивачем надано заяву про розгляд клопотання про відстрочення сплати судового збору посилаючись на те, що позивачка має скрутне матеріальне становище.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги про відстрочення судового збору з наступних причин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд вважає, що докази, на які посилається позивач не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже питання розстрочення сплати судового збору є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Позивачі в якості підстави для задоволення заяви про звільнення (відстрочення) сплати судового збору вказали на факт скрутного становища, однак заявлені обставини є недостатніми для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору, оскільки обставини та докази, на які посилаються позивачі не свідчать про тяжкий матеріальний стан сторони у розумінні Закону України «Про судовий збір».

З правової позиції викладеної в Постанові ВП ВС від 11.11.2020 № 9901/77/20 (11-131заі20) вбачається що: оскільки на момент розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в матеріалах справи була відсутня вказана довідка, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржниці за попередній календарний рік, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду обґрунтовано послався на те, що на порушення вимог частини четвертої статті 152 КАС України заявницею не додано документа про сплату судового збору. За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає правильним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову без розгляду.

З вищевикладеного можна зробити висновок, що належним доказом скрутного матеріального становища, є довідка, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, проте позивачкою не надано до суду вказаної довідки, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розмір судового збору визначається відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 13 постанови №10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою заявлено вимогу немайнового характеру, однак при пред`явленні позову судовий збір не сплачено.

Таким чином, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», сплаті підлягає судовий збір у розмірі 908 грн. за вимогу немайнового характеру.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174-175, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ», про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Маломуж А. І.