Справа № 502/119/21
УХВАЛА

01 лютого 2021 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши позов

ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс»

про

визнання недійсним кредитного договору

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась 27.01.2021 р. до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс», в якому просила суд визнати недійсним кредитний договір № 1 від 10.10.2020 р., укладений між нею та відповідачем.

Підставою для визнання недійсним кредитного договору позивач вказала відповідні положення Закону України «Про захист прав споживачів», а підставою для пред`явлення позову до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання позивач зазначила ч. 5 ст. 28 ЦПК України відповідно до якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Ознайомившись з відповідним позовом та доданими матеріалами, проаналізувавши відповідні положення законодавства, суддею при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено наступне.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, перелік прав споживачів, а також визначення механізмів їх захисту та основ реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» - особливості захисту прав споживачів фінансових послуг визначаються відповідними законами.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» - договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

А відповідно до п. 11 ч. 1 ст.1 вказаного Закону - споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Як вбачається з п. 1.1. Розділу 1 Договору, укладеного між позивачем та відповідачем 10.10.2020 р., - за договором товариство зобов`язається надати позичальникові грошові кошти (кредит) на суму 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених договором.

Отже, з відповідного розділу не вбачається, що відповідні грошові кошти надані позивачу, як споживачу на придбання товарів, робіт чи послуг.

Навпаки, як вбачається з п. 9.21. Розділу 9 Договору, підписуючи цей договір позичальник підтвердив, що отримав кредит не на споживчі цілі.

Отже, відсутні визначені законодавством підстави для застосування положень ч. 5 ст. 28 ЦПК України для пред`явлення позову до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Таким чином підсудність даного позову має бути визначена відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, згідно яких позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Враховуючи, що місцезнаходження відповідача відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , - відповідний позов підсудний Печерському районному суду міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки до відкриття провадження у справі встановлено, що справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду, приходжу до висновку про необхідність передачі справи за відповідним позовом на розгляд за підсудністю Печерському районному суду міста Києва.

Керуючись ч.2 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 502/119/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Інвест Фінанс» про визнання недійсним кредитного договору передати за підсудністю Печерському районному суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников