Ухвала

03 червня 2021 року

м. Київ

справа № 369/13467/20

провадження № 61-18623св20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув заяву адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича подану в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Мартєва Сергія Юрійовича у справі за заявою адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за касаційною скаргою адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича поданої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Незвіського Д. Я. подана в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу адвоката Незвіського Д. Я. подану в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява адвоката Незвіського Д. Я. про відвід судді Верховного Суду Мартєва С. Ю. з підстав наявності обставин, які викликають сумнів у об`єктивності судді, а саме постановлення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, яка не ґрунтується на жодній нормі права.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року у задоволенні заяви адвоката Незвіського Д. Я. про відвід судді Верховного Суду Мартєва С. Ю. від участі у розгляді справи відмовлено, зупинено провадження у справі до розгляду заяви про відвід суддею, визначеному у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2021 року у задоволенні заяви адвоката Незвіського Д. Я. про відвід судді Верховного Суду Мартєва С. Ю. від участі у розгляді справи відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

25 травня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява адвоката Незвіського Д. Я. про відвід судді Верховного Суду Мартєва С. Ю. від участі у розгляді справи з підстав наявності обставин, які викликають сумнів у об`єктивності судді, а саме не призначення цієї справи до розгляду протягом тривалого строку.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року у задоволенні заяви адвоката Незвіського Д. Я. про відвід судді Верховного Суду Мартєва С. Ю. від участі у розгляді цієї справи відмовлено та передано до відповідного структурного підрозділу суду для виконання вимог статті 40 ЦПК України.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2021 року заяву адвоката Незвіського Д. Я. про відвід судді Верховного Суду Мартєва С. Ю. призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М.

За змістом частини восьмої статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У частині першій статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви адвоката Незвіського Д. Я. про відвід судді Верховного Суду Мартєва С. Ю. від участі у розгляді справи № 369/13467/20 немає, оскільки указана заява не містить визначених законом підстав для відводу суддів, доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Верховного Суду, а свідчать лише про незгоду заявника з прийнятим судом рішенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича подану в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Мартєва Сергія Юрійовича у справі за заявою адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за касаційною скаргою адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича поданої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян