Справа № 570/4572/17
Номер провадження 2/570/24/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Рівненський районний суд Рівненської області в особі:
судді Красовського О.О.
секретаря судових засідань Гречки О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , АТ «УкрСиббанк»,ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя; поділ майна подружжя; визнання недійсним договорів купівлі-продажу, скасування записів про державну реєстрацію майна; визнання коштів за кредитним договором та отриманих у борг спільним борговим зобов`язанням,
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя; поділ майна подружжя; визнання права власності на 1/2 частку майна, що є спільною сумісною власністю подружжя
щодо ухвалення додаткового рішення суду, -
В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебувала вищезазначена справа.
Також не були вирішені питання щодо розподілу судових витрат.
Тому виникла необхідність в ухваленні додаткового рішення суду.
Позивач та представники: відповідачки і третьої особи ОСОБА_3 просили справу розглядати без їх участі, про що повідомили телефонограмою.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення суду.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Таким чином суд може ухвалити додаткове рішення стосовно тих вимог, які заявлялися в позовній заяві, і щодо яких не було ухвалено рішення.
При розгляді справи було встановлено, що будівлі майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , були придбані під час шлюбу і за кошти подружжя ОСОБА_5 , що є стало підставою для визнання цих об`єктів спільною сумісною власністю подружжя з часткою Ѕ, але без виділення реальної частки, оскільки на час прийняття рішення у справі сторони не надали суду доказів, які б надали змогу виділити в натурі частки кожного з подружжя.
Суд позбавлений можливості зазначити, яке саме майно має бути виділене ОСОБА_6 , а яке ОСОБА_7 , адже для цього потрібні спеціальні знання, слід було провести експертизу, надати суду висновок експертизи, а цього зроблено не було.
Проте сторони не позбавлені можливості у майбутньому розділити це майно за наявності відповідного висновку або добровільно, або у судовому порядку.
Зазначаючи правове обгрунтування щодо цього майна суд констатував лише те, що майно є спільною сумісною власністю подружжя, але залишив поза увагою позовні вимоги про визнання права власності на зазначене майно.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 368 ЦК України - майно, набуте подружжя за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.
Відповідно положень статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
При розгляді справи не були встановлені підстави для відступленні від рівності часток.
Таким чином наявні підстави для визнання за сторонами права власності на зазначене майно з часткою Ѕ кожному.
Що стосується розподілу судових витрат.
При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив 2100 грн. судового збору.
У подальшому він збільшив позовні вимоги та мав доплатити судовий збір, максимальний розмір якого станом на 2019 рік складав 5763 грн.
Отже, позивач мав би доплатити (5763-2100) 3363 грн., але цього не зробив.
При зверненні ОСОБА_2 сплатила судовий збір у повному обсязі.
За положеннями частини 1 та частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За положеннями частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При розгляді справи було встановлено, що сторони не завжди добросовісно користувалися своїми процесуальними правами, неодноразово подавали заяви про відкладення розгляду справи, неодноразово змінювали позовні вимоги.
За наведеного, враховуючи поведінку сторін під час розгляду справи, суд вважає за доцільне покласти понесені сторонами судові витрати на них же.
У той же час з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути 3363 грн. як сплату судового збору.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , АТ «УкрСиббанк»,ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя; поділ майна подружжя; визнання недійсним договорів купівлі-продажу, скасування записів про державну реєстрацію майна; визнання коштів за кредитним договором та отриманих у борг спільним борговим зобов`язанням,
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя; поділ майна подружжя; визнання права власності на 1/2 частку майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будівлі майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 11 344,9 м2, вартістю - 21 482 500 грн. 00 коп., зокрема:
-Б-5 Адміністративний корпус інв.№1028-а, площа 2388,9 м2, вартістю 9 555 600 грн.;
-В-1 Цех з виробництва контейнерів, інв.№ 1028, площа 4606,7 м2 вартістю 5 758 375 грн.;
-Г-1 Склад готової продукції (модуль) інв.№ 1067, площа 448,8 м2 вартістю 224 400 грн.;
-Е-1 Склад готової продукції (модуль), інв.№ 1068, площа 387,1 м2, вартістю 190 000 грн.;
-Ж-1 Насосна станція інв.№1070, площа 29 м2 вартістю 14 500 грн.;
-О-З Побутові приміщення ЦТО інв.№ 1048, площа 1006,9 м2 вартістю 2 517 250 грн.;
-П-1 Цех пластика інв.№ 1049, площа 1015,3 м2 вартістю 1 269 125 грн.;
-Р-2 Виробничий цех товарів широкого вжитку інв.№ 1002, площа 1160 м2 вартістю 1 450 000 грн.;
-С-1 Компресорна станція інв.№ 1100, площа 116,9 м2 вартістю 146 125 грн.;
-Т-1 Електропідстанція ТП-397 інв.№ 1028-6, площа 50,8 м2 вартістю 125 000 грн.;
-Ц-1 Електропідстанція ТП-70 літ. інв.№ 1002, площа 50 м2 вартістю 125 000 грн.;
-Ш-1 Блок сушилок літ. інв.№ 1074, площа м 83,7 м2 вартістю 104 625 грн.;
- Щ-1 Водонапірна башта інв.№ 1072, площа 0,8 м2 вартістю 2500 грн.
-Б-5 Адміністративний корпус інв.№1028-а, площа 2388,9 м2, вартістю 9 555 600 грн.;
-В-1 Цех з виробництва контейнерів, інв.№ 1028, площа 4606,7 м2 вартістю 5 758 375 грн.;
-Г-1 Склад готової продукції (модуль) інв.№ 1067, площа 448,8 м2 вартістю 224 400 грн.;
-Е-1 Склад готової продукції (модуль), інв.№ 1068, площа 387,1 м2, вартістю 190 000 грн.;
-Ж-1 Насосна станція інв.№1070, площа 29 м2 вартістю 14 500 грн.;
-О-З Побутові приміщення ЦТО інв.№ 1048, площа 1006,9 м2 вартістю 2 517 250 грн.;
-П-1 Цех пластика інв.№ 1049, площа 1015,3 м2 вартістю 1 269 125 грн.;
-Р-2 Виробничий цех товарів широкого вжитку інв.№ 1002, площа 1160 м2 вартістю 1 450 000 грн.;
-С-1 Компресорна станція інв.№ 1100, площа 116,9 м2 вартістю 146 125 грн.;
-Т-1 Електропідстанція ТП-397 інв.№ 1028-6, площа 50,8 м2 вартістю 125 000 грн.;
-Ц-1 Електропідстанція ТП-70 літ. інв.№ 1002, площа 50 м2 вартістю 125 000 грн.;
-Ш-1 Блок сушилок літ. інв.№ 1074, площа м 83,7 м2 вартістю 104 625 грн.;
- Щ-1 Водонапірна башта інв.№ 1072, площа 0,8 м2 вартістю 2500 грн.
Покласти понесені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати на них же.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець: АДРЕСА_2 )

Відповідачка за первісним позовом: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка: АДРЕСА_3 )

Суддя Красовський О.О.