Справа №705/4981/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської дитячо - юнацької спортивної школи №1 про поновлення на роботі й оплату за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уманської дитячо - юнацької спортивної школи №1 про поновлення на роботі й оплату за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він працював в Уманській дитячо - юнацькій спортивній школі №1 на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків з 03.12.2018. Наказом № 132 к/гр від 17.11.2020 року його було звільнено на підставі ст. 40 КЗпП України.

Звільнення вважає незаконним і необгрунтованим з огляду на такі фактичні обставини:

16.11.2020року він, перебуваючи на робочому місці близько 14 год. 30 хв. від прибиральниці ОСОБА_2 , дізнався про те, що в умивальнику спортивного залу, що розташований в спортивному комплексі «Сокіл» в м. Умань, протікають шланги подачі води. Так як, керівництво Уманської дитячо-юнацької спортивної школи № 1 лише ставить задачі, але не забезпечує працівників витратними матеріалами чи відповідними інструментами, то він з метою ліквідації даної поломки пішов до магазину «Епіцентр», де за власні кошти придбав 2 шланги з металевою обмоткою. Це було близько 16 год. 30 хв. Коли він придбав дані шланги, то вирішив на роботу не повертатися, так як в нього робочий день до 17 год. Наступного дня, 17.11.2020 року зранку він замінив шланги, тим самим ліквідував проблему. На роботі 16.11.2020 року він був відсутній близько 1 години.

Про своє звільнення, в зв`язку з прогулом, він дізнався 17.11.2020 року, коли його викликали в адміністративну будівлю, де на нараді керівництва школи директор запропонував йому звільнитися за власним бажанням, а коли він відмовився, то повідомив, що він може прийти наступного дня і забрати трудову книжку.

Жодного розрахунку з ним не було проведено, лише 30.11.2020 року йому надійшло 150 грн. на зарплатний рахунок.

Прогул - це відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Не може вважатися прогулом відсутність на роботі з поважних причин. Із 17.11.2020 він не працює, відповідно строк, що сплив із зазначеної дати до дня поновлення на роботі його вимушений прогул. Середній його заробіток за час вимушеного прогулу з 17.11.2020 до дня поновлення на роботі, на день подачі позову становить 5584,26 грн.

Він, після незаконного звільнення був вимушений звертатися до Уманської ДЮСШ №1 з заявою про поновлення на посаді, однак з боку адміністрації він як колишній працівник був повністю проігнорований. З метою відновлення своїх порушених прав він був змушений не займатися своїми звичними справами і шукати осіб, які нададуть кваліфіковану допомогу для звернення до суду. Враховуючи підстави звільнення, а саме - прогул, він втратив нормальні сталі життєві зв`язки з колегами, оточуючими, втратив повагу від знайомих, тому оцінює моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Просить поновити його на роботі в Уманській дитячо-юнацькій спортивній школі №1 на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків; стягнути з Уманської дитячо-юнацької спортивної школи № 1 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.11.2020до дня поновлення на роботі, який на день висунення позову становить 5584, 26 грн., та моральної шкоди, що становить - 10 000 грн.;стягнути з Уманської дитячо-юнацької спортивної школи № 1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1200 грн.

19.01.2021 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідачзаперечує щодо задоволення позову, оскільки вважає його безпідставним, необгрунтованим, безпредметним, а тому незаконним, що витікає з наступного:

Відповідно до Наказу директора Уманської ДЮСШ Деренюк Ю.О. № 132/к/тр від 17.11 .2020, мова оригіналу : « ОСОБА_1 , робітника ... , звільнити з займаної посади 17 листопада 2020 року за ст. 40 КЗпП п. 3 України. За систематичне невиконання внутрішнього трудового розпорядку».

З даним Наказом позивач ознайомлений 18.11.2020 р., на якому поставив свій підпис та написав, дослівно : «З даним наказом категорично не згоден т.я. він не відповідає дійсності »

З приведеного слідує, що ОСОБА_1 було звільнено з посади робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП, тобто за систематичне невиконання правил внутрішнього трудового розпорядку, про що позивачубуло достовірно відомо.

Законодавцем встановлені певні умови при розірванні трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з працівником за пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпП, а саме якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У відповідності до ст. 152 КЗпП, власник ... має право замість накладення дисциплінарного стягнення передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу.

Заходи громадського стягнення або впливу, прийняті трудовим колективом або його органом, набувають юридичного значення (п.п. 3,8 ст. 40 КЗпП), але за умови, що вони застосовуються відповідно до законодавства.

Громадські стягнення зараховуються нарівні з дисциплінарними при звільненні з підстав, зазначених у пункті 3 ст. 40 КЗпП.

В Уманській ДЮСШ створена постійно діюча комісія з дотримання внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ, яка протягом 2020 року неодноразово фіксувала факти порушення позивачем правил внутрішнього трудового розпорядку Уманської ДЮСШ та на підставі складених актів, до ОСОБА_1 неодноразово застосовувалися заходи громадського та дисциплінарного стягнення.

З приведеного слідує, що позивача ОСОБА_1 адміністрацією Уманської ДЮСШ № 1 звільнено у спосіб, якийпередбачений трудовим законодавством, з додержанням всіх умов, за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП, тобто за систематичне невиконання правил внутрішнього трудового розпорядку.

Позивач обрав спосіб цивільного захисту, який полягає у відновленні становища, яке існувало до порушення.

Помилково вважає, що його звільнено із займаної посади за «прогул», тоді як фактичні обставини справи та докази, які надані самим позивачем говорять про інше, тобто звільнення ОСОБА_1 із займаної посади за систематичне порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, що вказує на відсутність предмету спору.

25.01.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує на те, що на час ознайомлення з наказом про звільнення він був у схвильованому стані. В трудовій книжці, яку він отримав вказувалась підстава звільнення ст..40 КЗпП. Крім того вважає, що розірвання трудового договору можливе лише за згодою виборного органу ( профспілкового представника ), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в Уманській дитячо - юнацькій спортивній школі №1 на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків з 01.12.2018.

19.08.2020 згідно наказу Уманської дитячо - юнацької спортивної шкоди №1 було створено постійно діючу комісію з перевірки дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ.

Згідно акту №1 Уманської дитячо - юнацької спортивної шкоди, 25.09.2020 в 15 год. 50 хв. постійно діюча комісія з дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ №1 зафіксувала факт відсутності на робочому місці з цього часу і до кінця робочого дня робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 та робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_3 .

Наказом №29/1 від 25.09.2020, комісією з дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ №1, відповідно до акту №1 від 25.09.2020, робітнику з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 оголошено попередження. Зобов`язано заступнику директора з адміністративно - господарської роботи ОСОБА_4 та завідувачу спортивного комплексу ОСОБА_5 провести з робітником з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 та робітником з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_3 роз`яснювальну роботу та попередити про можливі наслідки.

Згідно протоколу №1 засідання постійно діючої комісії з дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ №1 при розгляді питання відсутності на робочому місці робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 та робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_3 комісія зазначила, що вище вказані працівники відмовились надати письмові пояснення та відмовились від підпису в наказі №29/1 від 25.09.2020 по Уманській ДЮСШ №1.

Згідно акту №2, Уманської дитячо - юнацької спортивної шкоди від 26.10.2020, 26.10.2020 в 16 год. 43 хв. постійно діюча комісія з дотримання внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ №1 зафіксувала факт відсутності на робочому місці з цього часу і до кінця робочого дня робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 та робітника зеленого будівництва ОСОБА_6 .

Наказом №32 від 26.10.2020, комісією з дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ №1, відповідно до акту №2 від 26.10.2020, робітнику з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 оголошено догану. Зобов`язано заступнику директора з адміністративно - господарської роботи ОСОБА_4 та завідувачу спортивного комплексу ОСОБА_5 провести з робітником з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 бесіду про недопустимість таких вчинків та попередити про їх наслідки.

Згідно протоколу №2 засідання постійно діючої комісії з дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ №1 при розгляді питання відсутності на робочому місці робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 та робітника з зеленого будівництва ОСОБА_6 комісія зазначила, що вище вказані працівники відмовились надати письмові пояснення та відмовились від підпису в наказі №32 від 26.10.2020 по Уманській ДЮСШ №1.

Згідно акту №3 Уманської дитячо - юнацької спортивної шкоди №1 від 16.11.2020, 16.11.2020 в 15 год. 45 хв. постійно діюча комісія з дотримання внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ №1 зафіксувала факт відсутності на робочому місці з цього часу і до кінця робочого дня робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 .

Згідно протоколу №3 засідання постійно діючої комісії з дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДЮСШ №1 від 17.11.2020 у зв`язку з черговим порушенням внутрішнього трудового розпорядку робітником з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 , з черговою відмовою надати письмові пояснення щодо цих порушень, також відмовою надати підтверджуючі документи на придбання шлангів, в придбанні яких не було необхідності, так як на даний момент вони є в наявності в ДЮСШ в матеріально - відповідальної особи ОСОБА_4 , згідно оборотної відомості комісія вирішила клопотати про звільнення робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_1 згідно ст..40 п.3 КЗпП України, так як ОСОБА_1 відмовився написати заяву на звільнення за власним бажанням.

Згідно наказу №132 к/тр від 17.11.2020 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади 17 листопада 2020 за ст..40 КЗпП п.3 за систематичне невиконання внутрішнього трудового розпорядку. В даному наказі мається напис ОСОБА_1 від 18.11.2020 « З даним наказом категорично не згоден т.я він не відповідає дійсності »

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що його звільнення відбулося за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України та вважає, що його необхідно поновити на роботі, так як він був відсутній на роботі з поважних причин.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України « Про судоустрій і статус суддів » є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Порядок визначення способу захисту, який суд може застосувати здійснюючи правосуддя встановлений в ст. 5 ЦПК України.

При визначенні способу захисту у відповідності до вказаної норми слід враховувати положення, ч.1 ст. 13 п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до яких спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач. А отже - суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який останній не просить застосувати.

За загальним правилом (ч.1. ст. 5 ЦПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачений нормою матеріального права або договором.

Зазначене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи і інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачений нормою матеріального права або договором.

При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може скористатись можливістю вибору між декількома способами захисту ( передбаченими законом або договором), якщо це на заборонено законом.

Тому обираючи спосіб захисту позивач повинен ( в першу чергу) перевірити, чи не передбачає закон або договір іншого більш ефективного способу захисту порушених прав.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, - позивач повинен обрати саме такий спосіб. Якщо у такому випадку позивач обрав інший спосіб захисту - суд має відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням заявлених позовних вимог, позивач не ставить питання про визнання незаконним наказу №132 к/тр від 17.11.2020, згідно якого позивача було звільнено за п.3 ст.40 КЗпП України та його скасування, тому суд не може вийти за межу заявлених позовних вимог та перевіряти його законність.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов про поновлення ОСОБА_1 на роботі не підлягає задоволенню, оскільки підставою поновлення на роботі позивач зазначає відсутність прогулу, але суд не може розглядати законність звільнення позивача за прогул, так як його звільнили за систематичне невиконання внутрішнього трудового розпорядку.

Відтак, суд приходить висновку, що позивач обрав не вірний спосіб захисту, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40, КЗпП України, ст. ст. 11-13,76-81,89,259,263-265, 274 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Уманської дитячо - юнацької спортивної школи №1 про поновлення на роботі й оплату за час вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.Л. Гудзенко