Справа №155/729/21
Провадження №2/155/491/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

при секретарі судового засідання Воронюк Н.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Мар`янівської селищної ради, про надання права на завершення приватизації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Мар`янівської селищної ради, про надання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, яка знаходяться на території села Галичанни, Горохівського району Волинської області, відповідно до рішення Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Однак, за життя вона не встигла зареєструвати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а також виготовити правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки.

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 .

Зазначає, що через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, позбавлена можливості оформити належним чином свої спадкові права, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом.

На підставі наведеного, просить визнати за ним право на завершення приватизації земельних ділянок за законом по смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться на території села Галичани, Волинської області, площею 0,25 га та 0,60 га.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 травня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача, Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області, в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду клопотання про розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 05 травня 2010 року Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області. (а.с.9).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не залишила, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами статті 1266 ЦК України.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є внучкою спадкодавця ОСОБА_2 . Батько позивача та одночасно син спадкодавця ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще до смерті ОСОБА_2 . Наведене дає підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 за правом представлення.

Згідно з копією витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 23 січня 2020 року №8, яким підтверджується факт родинних відносин спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як матері та сина (а.с.8);.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , виданого Галичанською сільською радою Горохівського району Волинської області, з якого встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 10).

Копією повторного свідоцтва про народження ОСОБА_1 , виданого 05 травня 1996 року виконавчим комітетом Севастопольською міською радою, з якого встановлено, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 . (а.с.7).

Будучи спадкоємцем за правом представлення після смерті баби, позивач 14 травня 2021 року звернулась до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області з метою прийняття спадщини.

Дослідивши матеріали спадкової справи, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою Волинської області №524/2011 після смерті ОСОБА_2 , суд встановив, що спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 .

З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 травня 2021 року за №02-31/311, вбачається, що позивачу Державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с.12).

Судом встановлено, що відповідно до виписки з рішення Галичанської сільської ради № 4/6 від 19 березня 1999 року, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельні ділянки, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 11).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно з ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за правом представлення. Успадкувавши спадкове майно, вона успадкувала право на завершення приватизації, яке мала за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно.

Згідно з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п.3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216-1218, 1222, 1258, 1266, 1269, 1270, ЦК України, ст. 125 Земельного кодексу України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації на земельні ділянки, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно виписки з рішення Галичанської сільської ради № 4/6 від 19 березня 1999 року, як на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Сторонами по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий 12 квітня 2000 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач: Мар`янівська селищна рада Луцького району Волинської області, (місцезнаходження: Волинська область, смт. Мар`янівка, вулиця Незалежності, 26, Код ).

Дата складення повного тексту рішення 02 червня 2021 року.

Головуючий