Справа № 496/2757/20
Провадження № 2/496/442/21
02 червня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Галич О.П.,
секретаря Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 до
відповідачів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,
вимоги позивача: про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
позивач повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
відповідач - повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, -
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1. 10 липня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідачі) в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування, посвідченого 22 січня 2002 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області (реєстровий № 146), позивачу на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Своє право власності позивач зареєструвала у визначений законом спосіб, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 лютого 2020 року № 201943562.В належній їй квартирі прописана, але не проживає колишня невістка позивача - ОСОБА_2 , 1974 року народження.У зв`язку з тим, що позивач має намір звернутись за оформленням субсидії, прописана особа, яка не проживає за адресою реєстрації, створює їй в цьому перешкоди. За таких умов позивач вважає, що має всі права на звернення до суду із заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Так, згідно довідки Біляївської міської ради Одеської області від 11 червня 2020 року № 1279 за вищезазначеною адресою дійсно зареєстрована ОСОБА_2 , 1974 року народження.Факт не проживання відповідачки в належній позивачу квартирі підтверджується актом, складеним депутатом Біляївської міської ради 27 травня 2020 року, підписаним сусідами та скріпленим печаткою міської ради. За таких обставин позивач вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням, так як вона не мешкає за адресою своєї реєстрації більше десяти років. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
3. Відповідач до суду відзив на позов не надала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі.
4. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 19)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2020 року справа була передана судді Галич О.П.
6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31 липня 2020 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання.
7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 12 березня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 02 червня 2021 року.
8. Відповідач в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
9. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явилася без поважних причин, та від позивач надійшло заперечень проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
10. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
11. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 22 січня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Галайко О.Д., ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 6)
12. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 зареєструвала права власності на вказану квартиру 18 лютого 2020 року, реєстровий номер 35678425. (а.с. 7)
13. Відповідно довідки № 1279 від 11 червня 2020 року, виданою виконавчим комітетом Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області, позивач дійсно має власну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якій зареєстровані: ОСОБА_3 син, ОСОБА_2 невістка, ОСОБА_4 онук. (а.с. 8)
14. Згідно акту від 27 травня 2020 року, складеного депутатом Біляївської міської ради Одеської області Волженіною Ніною Григорівною та свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , у вказаній квартирі проживають: ОСОБА_3 син, ОСОБА_7 онук. За вказаною адресою прописана, але не проживає невістка позивача ОСОБА_2 більше десяти років, її речі при огляді не виявлені. (а.с. 9)
V. Оцінка Суду.
15. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
18. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
19. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
20. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав.
21. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).
22. Як встановлено матеріалами справи, позивач є власником квартири, в якому зареєстрований відповідач.
23. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).
24. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
25. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
26. Підстави для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
27. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
28. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
29. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
30. Таким чином згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
31. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
32. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
33. Відповідно до позовних вимог позивача та наданих письмових доказів, суд вважає доведеним, що відповідач не проживає більше року у квартирі, яка належить позивачу на праві власності. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в квартирі за місцем реєстрації відповідачем суду не подано.
34. З урахуванням викладеного, досліджених по справі доказів, встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст. ст. 13, 81, 259, 263, 265, 268, 280-282, 352, 353, 354 ЦПК України, суд
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_3 .
3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Повний текст рішення складено 02 червня 2021 року.
Суддя О.П. Галич