Справа № 439/1885/20
Провадження №2/439/132/21
У Х В А Л А

про відвід судді

31.05.21 м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., в присутності представника позивача адвоката Проскурня Т.В. (в режимі відео конференції) та відповідача ОСОБА_1 , під час розгляду у підготовчому судовому засіданні цивільної справи за позовом представника позивача ОСОБА_2 адвоката Проскурня Т.В. до Видавництва «Просвіта», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та визнання інформації недостовірною,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Бродівського районного суду Львівської області перебуває позовна заява представника позивача ОСОБА_2 адвоката Проскурня Тетяни Володимирівни до Видавництва «Просвіта», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та визнання інформації недостовірною.

24 травня 2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 «Про відвід судді О.І. Бородійчук» наступного змісту:

«Обгрунтування і мотиви відводу

За приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11. 1950 р. передбачено, що «кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

17. 07. 1997 р. Верховна Рада України ратифікувала Конвенцію і вона стала складовою законодавства України.

Ми підкреслили приписи Конвенції, які вимагають від держав, які її підписали та ратифікували, здійснювати справедливий розгляд справ незалежним і безстороннім судом, у порядку встановленому законом.

В Україні розгляд цивільних справ здійснюється у порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У ч.2 цієї статті зазначено: «Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі».

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства, визначених ч.З ст. 2 ЦПК встановлено верховенство права (п.1) та неприпустимість зловживання процесуальними правами (п.11).

Ще на стадії попередньої підготовки до розгляду справи за позовом Бродівського міського голови А.А.Белея про захист честі, гідності та ділової репутації суддя ОСОБА_5 скоїла грубе порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оскільки вона відкрито продемонструвала, що розпочала підготовку справи до розгляду не в порядку встановленому ЦПК України, а всупереч йому.

2,Обставини справи.

16 грудня 2020 року Бродівський міський голова A.A. Белей подав у Бродівський районний суд Львівської області позов до Видавництва «Просвіта» і двох журналістів ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної, на його погляд, інформації, опублікованої у «Брідській газеті» у 2016 і 2020 роках, а саме у статтях «Як нищили «Імперію» (№2 за квітень 2016 р.), «Рейдер знову прагне до корита» (№4, за жовтень 2020 р.) та «Пірати з Карибського моря, або Одеський завод мінеральної нафти» (№5, за жовтень 2020 р.).

При поданні позовної заяви ОСОБА_7 діяв недобросовісно, безвідповідально, бо викладене у позові не відповідало дійсним обставинам справи, мало неправдивий, надуманий характер, та ще й було спрямоване на підступний але примітивний обман суду.

Позивач не оскаржував жодного конкретного, дійсно ОСОБА_8 для порядної і законослухняної людини, опублікованого факту, однак за допомогою найнятих за великі гроші двох юридичних компаній з ОСОБА_9 та ще й експерта-мовознавця, він намагався визнати через суд 49 оціночних суджень із трьох величезних публікацій у «Брідській газеті» недостовірними та перекласти на Видавництво «Просвіта» як засновника видання та авторів публікацій явно непомірні судові витрати та моральні відшкодування. Тобто йшлося про матеріальне (грошове) покарання газети та журналістів, які наважилися написати та оприлюднити для широкої громадськості факти про різноманітні зловживання з ознаками кримінальних правопорушень скоєні самим Бродівським міським головою A.A. Белеєм та його сподвижниками.

Наміри ОСОБА_10 полягали у тому, аби визнати окремі оціночні вислови недостовірними та оголосити громадськості про нібито неправдивість усіх трьох публікацій та стягнути з відповідачів по справі так звані матеріальні витрати та ще й моральну шкоду.

Такі підступні дії позивача Бродівського міського голови ОСОБА_11 виглядали дуже загадковими, оскільки велика викривальна стаття «Рейдер знову прагне до корита» про його зловживання ґрунтувалася на рішеннях 5-й господарських судів у двох провадженнях, які визнали виготовлені особисто і одноособово ним та ним же підписані документи-правочини незаконними і їх скасували. Довести протилежне через Бродівський районний суд Львівської області виглядало загадково і неймовірно. Подібне стосувалося спростування 4-х фрагментів опублікованої ще у 2016 році статті Василя Нагірного «Як нищили «Імперію». Для цього у протизаконний і обманний спосіб намагаються поновити строк позовної давності. Наголошую! Через 4 роки після спливу строку позовної давності!

На який справедливий, незалежний і безсторонній суд міг розраховувати у тій ситуації позивач Бродівський міський голова А.А.Белей? На що він сподівався, коли навіть максимальний строк позовної давності для окремих випадків згідно ЦПК становить усього 3 роки?

Однак, поставши перед загрозою підриву престижу Видавництва «Просвіта», редакції «Брідської газети», бездоганної репутації журналістів та великих фінансових збитків відповідач по справі, тодішній головний редактор видавництва «Просвіта», Д.В.Чобіт 7 лютого 2021 року у відповідності до ст. 123 ЦПК України подав зустрічний позов до Бродівського міського голови А.А.Белея. Зустрічний позов був належно обґрунтований, його мета полягала у повному, всебічному та об`єктивному розгляді судом справи за позовом Бродівського міського голови A.A. Белея про захист честі, гідності та ділової репутації й прийняття судом правильного й справедливого рішення.

Заявивши зустрічний позов ОСОБА_12 просив суд стягнути з позивача ОСОБА_11 матеріальні (фінансові) витрати, які відповідач уже поніс і, очевидно, що зазнає й в майбутньому - у ході розгляду судом цілком надуманої недобросовісним і безвідповідальним позивачем справи. Окрім цього відповідач по справі ОСОБА_12 просив суд стягнути з позивача моральну шкоду.

Згідно ст. 123 Цивільного процесуального кодексу України:

«1.Відповідач має право пред`явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

2. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

3. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом».

Звідси випливає, що ЦПК наділяє позивача і відповідача рівними можливостями по захисту своїх прав протягом всього періоду розгляду справи. Стаття 123 ЦПК вказує на один з таких способів захисту відповідача проти позову зустрічний позов.

Водночас зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Первісний позов Бродівського міського голови А.А.Белея і зустрічний позов автора статей ОСОБА_13 виникли із одних правовідносин - спору щодо достовірності публікацій у «Брідській газеті», тому вони між собою дуже тісно взаємопов`язані. Таке вказує, що правова природа зустрічного позову робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже за своїм внутрішнім змістом зустрічний позов має розглядатися разом і в одній справі із основним, первісним позовом. Інших варіантів закон не передбачає.

Таким чином суд має відмовити у прийнятті зустрічного позову, якщо на те є вагомі підстави, або прийняти його в одне провадження із основним (первісним) позовом. Та й сама назва вказує на те, що він зустрічний по

відношенні до первісного позову.

Разом з тим в Україні подекуди трапляються випадки, коли окремі судді протиправно, в порушення чинного законодавства, не долучають зустрічний позов до однієї справи з основним (первісним) позовом, а відкривають нове провадження, аби не допустити їх спільний розгляд та в майбутньому створити переваги первісному позивачу.

Зокрема таке мало місце в 2002 році у справі за позовом ОСОБА_14 ~ тодішнього глави Адміністрації Президента України про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди до Видавництва «Просвіта», журналістів ОСОБА_13 та С.П.Орлюка. Тоді київський суддя Фадеева, зустрічний позов ОСОБА_13 та ОСОБА_15 до ОСОБА_16 неправомірно не приєднала до справи в єдине провадження з основним позовом, як то передбачали чіткі вимоги закону, а протиправно вивела його в окреме провадження. Наслідком стало те, що програвши з тріском усі свої безпідставні та цілком надумані 99 вимог, ОСОБА_14 уникнув відповідальності за недобросовісне та безвідповідальне подання завідомо недостовірного і неправдивого позову, який забрав у відповідачів по справі ОСОБА_13 та ОСОБА_15 чимало робочого часу, завдав їм значних матеріальних збитків і заподіяв велику моральну шкоду.

Тепер подібним чином, із поки що нез`ясованих спонукань, діє Бродівська суддя О.І.Бородійчук.

Вчинені суддею О.І.Бородійчук неправомірні порушення.

1. Суддя О.І. Бородійчук всупереч чітким вимогам ч. 2 і 3 ст.123 ЦПК України не приєднала зустрічний позов ОСОБА_13 до справи № 439/1885/20 в єдине провадження з основним (первісним) позовом ОСОБА_11 , а відкрила по ньому інше провадження і присвоїла інший номер № 439/220/21.

При цьому суддя ОСОБА_5 скоїла ще й такі правопорушення.

2 .Для того аби присвоїти зустрічному позову ОСОБА_13 інший номер провадження ніж той, що присвоєний основному позову, суддя О.І. Бородійчук:

поданий у належному порядку зустрічний позов ОСОБА_13 до позивача за первісним позовом ОСОБА_11 , включила як нібито звичайний для автоматизованого розподілу справ; аби поданий ОСОБА_17 . Чоботом зустрічний позов не потрапив до іншого судді, а лише до неї, ОСОБА_5 не включила до автоматизованого розподілу справ інших суддів Бродівського районного суду і не вказала причин, чому вони не включені у цей розподіл, як то передбачено главою VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції від 02 березня 2018 року; оскільки при проведенні автоматизованого розподілу судових справ була включена лише одна суддя О.І.Бородійчук, то зустрічний позов ОСОБА_13 припав на розгляд до неї - інших варіантів голова Бродівського районного суду О.І.Бородійчук цілком свідомо, добре продумано і осмислено не допустила; домігшись бажаного розподілу, суддя О.І.Бородійчук фактично вивела зустрічний позов ОСОБА_13 в окреме провадження про що й свідчить присвоєний йому окремий № 439/220/21;

~ очевидно для того аби відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_12 не зауважив неладного, суддя О.І.Бородійчук винесла ухвалу, якою об`єднала судову справу за первісним позовом № 439/1885/20 із штучно і навмисно створеною нею ж цілком окремою справою № 439/220/21.

Із вищенаведеного виникають цілком резонні запитання:

Навіщо суддя О.І.Бородійчук вивела зустрічний позов ОСОБА_13 в окреме провадження з окремим номером справи № 439/220/21.?

Навіщо суддя О.І.Бородійчук об`єднала справу за основним позовом Бродівського міського голови А.А.Белея № 439/1885/20 із штучно і навмисно створеною нею ж цілком окремою справою № 439/220/21 за зустрічним позовом ОСОБА_13 ?

Навіщо голова Бродівського районного суду суддя О.І. ОСОБА_18 пішла таким складним і явно протиправним шляхом штучного створення із цілком очевидного і зрозумілого зустрічного позову ОСОБА_13 до позивача за первісним позовом Бродівського міського голови А.А.Белея окремого судового провадження в окремій справі № 439/220/21 та винесла ухвалу про її об`єднала із первісним позовом основної справи № 439/1885/20?

Навіщо голова Бродівського районного суду суддя О.І.Бородійчук пішла таким складним і явно протиправним шляхом, замість того аби просто у відповідності до ст.. 123 ЦПК прийняти зустрічний позов ОСОБА_13 до вже відкритої судової справи позивача за первісним позовом Бродівського міського голови А.А.Белея та приєднати його до вже відкритого судового провадження основної справи № 439/1885/20?

Відомий юрист, якому я поставив це запитання сміючись пояснив: «То все одно, що їхати зі Львова до Глинян через Рівне, Житомир і Київ».

Але предмету для сміху я не бачу, бо голова Бродівського районного суду суддя О.І.Бородійчук свідомо і продумано вчиняла порушення не тому аби створювати собі труднощі та проблеми, а очевидно для того аби у такий спосіб оберегти від проблем зустрічного позову Бродівського міського голову ОСОБА_11 . Бо яке ще може бути інше пояснення цієї дивовижної судової історії?

Є ще одна думка щодо пояснення протиправних дій судді О.І.Бородійчук. Наявність двох окремих проваджень з окремими номерами об`єднаних в одній судовій справі полегшує їх роз`єднання при потребі, коли вона виникне. Але то не доведене судження позивача за зустрічним позовом ОСОБА_13 . Справжні причини та мотиви своїх протиправних дій мала би пояснити сама голова Бродівського районного суду суддя О.І.Бородійчук.

Підводячи підсумок цій явно не правовій судовій історії зазначу, що при прийнятті Зустрічного позову Відповідача-2 ОСОБА_13 до позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом Бродівського міського голови А.А.Белея та проведенням автоматизованого розподілу судової справи голова Бродівського районного суду суддя О.І.Бородійчук здійснила порушення порядку проведення автоматизованого розподілу судових справ визначених пунктом 7 глави VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції від 02 березня 2018 року.

Порушення скоєні суддею ОСОБА_5 викликають великі сумніви в її об`єктивності та безсторонності.

4. Висновки.

Отже суддею О.І. Бородійчук було скоєно такі правопорушення, які свідчать про неналежне виконання нею високих повноважень судді, викликають великий сумнів в її об" активності, безсторонності та неупередженості та є безумовними підставами відводу судді.

Порушено порядок автоматизованого розподілу справ визначений п.7

глави VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду

при прийнятті до розгляду та розподілу зустрічного позову ОСОБА_13 від 07

лютого 2021 року до позивача за первісним позовом Бродівського міського

голови А.А.Белея.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України до безумовних підстав відводу судді належать випадки, коли «було порушено порядок визначення судді для розгляду справи».

Зустрічний позов ОСОБА_13 до Бродівського міського голови А.А.Белея

від 07 лютого 2021 року в порушення ч.2 ст.123 ЦПК не був прийнятий

суддею О.І.Бородійчук до спільного розгляду з первісним позовом

безпосередньо в одній справі № 439/1885/20, як взаємопов`язаний - на нього

чомусь, із нез`ясованих спонукань, було відкрито окреме провадження

за окремою справою, якій присвоєно окремий номер № 439/220/21 і лише

після цього ухвалою суду цю нову справу було об`єднано із основною

справою № 439/1885/20.

І це в той час коли у ч.2. ст..123 ЦПК чітко зазначено, що зустрічний позов «приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин».

Ці два вищезазначені порушення чітко вказують ще й на такі неправомірні дії судді О.І.Бородійчук, які суперечать, а отже порушують вимоги таких законодавчих актів:

3.Пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11. 1950 р. де передбачено, що «кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Всупереч цим загальноприйнятим в усьому цивілізованому світі нормам міжнародного права, суддя О.І.Бородійчук намагається здійснювати правосуддя не в порядку визначеному законом, а згідно встановлених нею самою правил і понять, тобто діє всупереч приписам п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11. 1950 р. і в порушення правових норм чинного законодавства України.

До інших порушень вітчизняного законодавства, скоєних суддею ОСОБА_5 належать:

Порушено п.1 і 2 ст.2 ЦПК України.

Порушено п. 3 ст. 2 ЦПК України, яким встановлено верховенство права, як один з основних засад (принципів) цивільного судочинства. Бо про яке верховенство права можна вести мову, коли вже під час самої підготовки до судового розгляду судової справи суддя О.І.Бородійчук здійснює зумисні протиправні діяння?

Порушено п.П ст.2 ЦПК у якій серед основних засад (принципів) цивільного судочинства зазначено «неприпустимість зловживання процесуальними правами». А якраз цим і зловживала суддя ОСОБА_5 , проводячи із зустрічним позовом ОСОБА_13 цілу низку процесуальних зловживань включно із порушенням порядку автоматизованого розподілу справ визначеним п.7 глави VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що є безумовною підставою для відводу судді

Неправомірні дії судді О.І.Бородійчук свідчать про відсутність у неї, як судді безсторонності, вказують на її упередженість по відношенні до Видавництва «Просвіта» та журналістів ОСОБА_6 . Це перше. І друге.

Не до кінця зрозумілі протиправні процесуальні зловживання судді О.І.Бородійчук кояться нею на явну користь позивача за первісним позовом-відповідача за зустрічним позовом Бродівського міського голови А.А.Белея, що безперечно вказує на позапроцесуальні відносини між ними.

Виходячи із вищенаведеного заявляю відвід судді О.І.Бородійчук.

Додатково повідомляю, що сумніви в добросовісності, об`єктивності та неупередженості судді О.І.Бородійчук, як і в цілому Бродівського районного суду, в якому названа суддя є головою, випливають із ще однієї суттєвої обставини.

Суддею Бродівського районного суду працює А.Бунда - дружина ОСОБА_19 , колишнього начальника відділу комунального майна Бродівської районної ради - одного із трьох засновників ЗАТ «Бродиавтошляхсервіс» ( з 2014 р. TOB «Бродиавтошляхсервіс»).

У документах і матеріалах даної судової справи та справ господарських судів є немало відомостей про дуже активну участь ОСОБА_20 .Бунди у підготовці разом із юристом Бродівської міської ради А.Р.Данильчуком проекту статуту TOB «Бродиавтошляхсервіс», який в оскаржуваній позивачем Бродівським міським головою А.А.Белеєм публікації ОСОБА_6 « ОСОБА_21 знову прагне

до корита» названо «відверто рейдерським». Ці завідомо рейдерські положення нового Статуту ОСОБА_20 . Бунда разом з ОСОБА_22 гаряче відстоювали як вкрай необхідні на зборах засновників ЗАТ «Бродиавтошляхсервіс» впродовж 2013 року, що й засвідчено у протокола,, листах і зверненнях доданих до справи.

Створені за участі ОСОБА_19 , проекти названо рейдерськими й у багатьох документах, які є у справі і які будуть предметом судового розгляду та не раз зачитуватимуться відповідачами по цілком надуманій Бродівським міським головою ОСОБА_23 .Белеєм справі, що безумовно не зможе викликати у дружини ОСОБА_20 .Бунди, судді Бродівського районного суду А.Бунди позитивних емоцій.

У матеріалах справи є дві публікації, які досліджуватимуться у ході судового розгляду справи, вони мають назву «Хто дозволив виплачувати зарплату?» То слова ОСОБА_20 .Бунди гучно сказані ним привселюдно. А стосувалися вони виплати Видавництвом «Просвіта» своєї частки заборгованості по заробітних платах, аби не допустити банкрутства підприємства TOB «Бродиавтошляхсервіс», одним із засновників якого з 1996 року і було Видавництво «Просвіта» із часткою 37% у розмірі 70400 грн. у тодішніх цінах.

Це підприємство зумисно вели до банкрутства аби його ліквідувати та заволодіти 1, 4 га землі автостоянки ТОВ. Про усі ці брутальні рейдерські речі докладно йтиметься у поясненнях відповідачів по справі.

До речі, під час слухання Бродівським районним судом однієї із справ, в якій влітку 2016 року оскаржувалися дії Бродівського міського голови А.А.Белея щодо Видавництва «Просвіта» і TOB «Бродиавтошляхсервіс» судді А.Бунді було заявлено відвід, якраз на тій підставі, що у матеріалах справи йдеться і про її чоловіка, начальника відділу комунального майна І.В.Бунду. Як наслідок суддя А.Бунда у цій справі взяла самовідвід.

Таким чином у Бродівському районному суді Львівської області два судді -голова суду О.І.Бородійчук і А.Бунда аж ніяк не можуть бути об`єктивними, безсторонніми та неупередженими, що вказує на необхідність слухання справи за позовом Бродівського міського голови А.А.Белея не в Бродівському, а в іншому суді.»

Окрім того, в судовому засіданні 31 травня 2021 року ОСОБА_1 подав Доповнення і додаткове пояснення до заяви про відвід судді О.І. Бородійчук наступного змісту:

«Керуючись 4.5 ст. 174 ЦПК України подаю доповнення і додаткове пояснення до заяви про відвід судді О.І.Бородійчук, зареєстрованої канцелярією Бродівського районного суду 24 травня 2021 року.

У справі № 439/1885/20 Відповідач-2 за первісним позовом ОСОБА_12 7 лютого 2021 року подав зустрічний позов до Позивача за первісним позовом ОСОБА_11 .

Даний позов не був прийнятий як зустрічний, 11 лютого 2021 р. в порушення вимог ЦПК його направили на автоматизований розподіл, як нібито цілком окремий позов.

До автоматизованого розподілу чомусь не були допущені інші судді Бродівського районного суду окрім О.І. Бородійчук. За результатами автоматизованого розподілу зустрічний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_11 потрапив до судді О.І.Бородійчук, яка відкрила по ньому окрему справу.

Станом на 31 травня 2021 року зустрічний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_11 Бродівським районним судом не розглядався ні в окремій справі, ні разом з первісним позовом.

Ухвали про відкриття провадження за зустрічним позовом до сих пір немає, хоча відповідно до ст.187 ЦІІК суд повинен відкрити провадження протягом 5 днів з часу надходження позовної заяви.

Підтвердженням того, що суддя ОСОБА_5 не відкрила провадження за моїм зустрічним позовом є зміст ухвал судді О.І.Бородійчук у справі № 439/1885/20 від 22 лютого, 11 березня, 30 березня і 13 квітня 2021 р. Із цих ухвал вбачається, що суд розглядає справу лише за позовом ОСОБА_11 .

В Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала про прийняття моєї зустрічної позовної заяви як нібито окремої теж немає жодних відомостей. Тобто воно відсутня у самій справі № 439/1885/20 і її немає в Єдиному державному реєстрі судових рішень, як окремого позову.

Виходить, що суддя О.І. Бородійчук заховала зустрічну позовну заяву ОСОБА_13 від 07 лютого 2021 року так, що ні вона , ні інший суддя її не розглядає. Тобто ніхто нічого не робить уже 4 місяці.

Вищенаведене вказує на процесуальні порушення вчинені суддею ОСОБА_5 із нез`ясованих спонукань, свідчить про те що її дії створюють штучні переваги для однієї сторони, а саме - позивачеві за первісним позовом і відповідачеві за зустрічним позовом Бродівському міському голові А.Белею. Таке викликає сумніви у професійності та доброчесності судді О.І.Бородійчук та породжує підозру у її неприхованій зацікавленості та упередженості. Порушення вчинені суддею ОСОБА_5 дають достатні підстави сумніватися у її об`єктивності, безсторонності та справедливості під час розгляду справи по суті.

Про те, що довкола зустрічного позову ОСОБА_13 до ОСОБА_11 відбуваються не до кінця зрозумілі дії свідчить і той факт, що адвокати А.А.Белея теж вдають, що жодного зустрічного позову відповідача-2 по справі ОСОБА_13 вони не отримували і про нього вони нібито нічого не знають. Таке ОСОБА_24 стало відомо з телефонної розмови із помічником адвоката Т.В. ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Неабиякі підозри в особистій зацікавленості судді О.О.Бородійчук розглядати справи за участі Бродівського міського голови ОСОБА_11 свідчить той факт, що саме вона їх розглядала у Бродівському суді, зокрема:

-- 06.02.2012 р. у справі №3/1302/324/12 . у якій ОСОБА_7 значиться правопорушником;

-- у 2016 р. розглядала позов видавництва «Просвіта» до Бродівського міського голови про його бездіяльність та винесла рішення на його користь.

--нам відомо, що ОСОБА_5 розглядала у 2015 року справу за позовом ФОП ОСОБА_26 .

Вищенаведене суттєво доповнює новими фактами заяву Відповідача-2 за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_13 «Про відвід судді О.І.Бородійчук» від 24 травня 2021 р. та значно розширює обґрунтування відводу судді О.І. Бородійчук.»

Розглянувши заяву про відвід судді та доповнення до неї, врахувавши думку учасників справи, присутніх у судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з огляду на таке.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні регламентовано Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно статті 5 цього закону, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Частиною 2 статті 8 визначено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу справ, установленим відповідно до закону. На розподіл справ не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Частиною 4 статті 15 закону передбачено, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, Затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814, судові справи приймає та реєструє в АСДС канцелярія відповідно до Положення про АСДС. Визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється відповідно до Положення про АСДС. Після завершення автоматизованого розподілу судові справи передаються судді для розгляду. Зустрічні позовні заяви підлягають реєстрації в АСДС та передаються на розгляд відповідно до Положення про АСДС. У разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ, яка надійшла до суду першою.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 2020 року судом отримано позовну заяву представника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та інших відповідачів та зареєстровано за вх. № 8511; після того, як працівником апарату суду сформовано судову справу, проведено автоматизований розподіл цієї справи між суддями, під час якого справі автоматично присвоєно: 1) Єдиний унікальний номер судової справи 439/1885/20; 2) номер провадження 2/439/713/20; автоматично визначено головуючим суддею ОСОБА_27 . Це вбачається із Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Цього ж дня справу передано судді Бородійчук О.І., що підтверджується Контрольним журналом судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді.

Після проведення необхідних дій, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, 11 січня 2021 року суддею відкрито провадження у цій справі.

11 лютого 2021 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Цього ж дня його зареєстровано за вх. № 1031; сформовано судову справу; автоматично присвоєно: 1) Єдиний унікальний номер судової справи 439/220/21; 2) номер провадження 2/439/212/21 і передано раніше визначеному складу суду, а саме, судді Бородійчук О.І. для розгляду питання про об`єднання (спільного розгляду). Це вбачається із Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

На думку суду, такі дії є вірними, так як відповідають вимогам закону на нормативних документів.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що присвоєння справі номера свідчить про відкриття провадження у справі. Проте, таке твердження ОСОБА_1 є помилковим, так як не ґрунтується на вимогах закону чи будь якого нормативного документа.

За таких обставин твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що отримавши зустрічний позов суддя відкрила інше провадження є не вірним, адже свідченням відкриття провадження є ухвала про відкриття провадження, а така ухвала у справі № 439/220/21 за зустрічним позовом відсутня.

Незважаючи на це, у заяві про відвід відповідач стверджує, що «суддя О.І. Бородійчук винесла ухвалу, якою об`єднала судову справу за первісним позовом № 439/1885/20 із штучно і навмисно створеною нею ж цілком окремою справою № 439/220/21». Проте, такі твердження автора заяви є вигаданими, адже у справі № 439/1885/20 станом на 31 травня 2021 року відсутні ухвали про об`єднання справ № 439/1885/20 та № 439/220/21; така ухвала також відсутня у справі № 439/220/21.

Окрім того, у заяві про відвід ОСОБА_1 вказав, що «суддею Бородійчук О.І. порушено чіткі вимоги ч. 2 і з ст.123 ЦПК України». Проте, таке твердження відповідача є абсурдними з огляду на те, що Цивільний процесуальний кодекс України містить статтю 123 з однією частиною і вона не регулює жодних питань зустрічного позову чи питань відводу.

Тобто, відповідач ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Бородійчук О.І. звинуватив суддю у «скоєнні правопорушень», навівши надумані факти, яких взагалі не існує.

У доповненні до заяви про відвід відповідач вказує ряд справ, які розглянуто суддею Бородійчук О.І. раніше і це, на його думку, свідчить про особисту зацікавленість судді. Проте, він не вказав, що саме, на його думку, свідчить про зацікавленість. А сам факт розгляду інших справ за участі ОСОБА_2 суддею ОСОБА_28 не може свідчити про її упередженість чи необ`єктивність.

Окрім того, у заяві про відвід судді Бородійчук О.І. та в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 висловив недовіру і судді Бродівського районного суду Львівської області Бунді А.О. Проте, мотиви ОСОБА_1 про відвід судді Бунди А.О. до уваги взагалі не беруться з огляду на те, що справу слухає одноособово суддя Бородійчук О.І. і відвід може бути заявлено лише цьому судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Право позивача на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Хоча суд не може погодитися з доводами відповідача ОСОБА_1 , проте, вважає за необхідне забезпечити умови, в яких у відповідача не виникало б будь яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду та з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості суду при розгляді даної справи, вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід судді.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді задовольнити.

Відвести від участі у справі суддю Бородійчук Ольгу Ігорівну.

Справу передати в канцелярію Бродівського районного суду Львівської області для визначення іншого судді у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 04 червня 2021 року.

Суддя Бородійчук О.І.