Номер провадження 2/754/313/21
Справа №754/9044/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Моторенко К.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини .

В позові ОСОБА_2 вказав, що 09 червня 2001 року сторони зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_3 , про що зроблений актовий запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , в якому зазначено в графі «мати»: ОСОБА_1 , «батько»: ОСОБА_2 .

При народженні дитини позивач був впевнений, що є рідним батьком дитини. Сімейне життя з відповідачем не склалося, тому у 2010 р. рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб було розірвано.

У березні 2019 року позивачу стало відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , а тому не бажає в подальшому нести будь-яку відповідальність за дитину, батьком якої є інший чоловік. Просив виключити з актового запису №156 від 11.12.2001р., складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, про народження ОСОБА_3 , відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини.

В судове засіданні позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач позов не визнала, просила відмовити, пояснивши суду, що твердження позивача про те, що він у березні 2019р. дізнався, що не є біологічним батьком є голослівними, оскільки не підтверджено жодним належним та допустимим доказом. Зауважила, що позивач ніколи не ставив під сумнів своє батьківство. Їх донька має наступні діагнози - вроджена вада розвитку головного мозку, органічне ураження ЦНС, тертапарез (Виписка № 385 з НДСЛ «ОХМАДИТ»), має інвалідність, що негативно вплинуло на позивача, який психологічно та фізично не міг адаптуватись до таких діагнозів та пов`язаних з цим труднощів, саме тому й пішов з родини та повністю перестав дбати про дочку та забезпечувати ій потрібне лікування та догляд.

Враховуючи викладене та обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_2 доньці виповнилось 18 років, відповідач вважає, що у даному випадку правові підстави для розгляду та задоволення даної позовної заяви відсутні.

Представник третьої особи не з`явився, подав заяву з проханням слухати справу за його відсутності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною (пункти 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження, сторони по справі зареєстрували шлюб 09.06.2001 року.

Згідно копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 12З цього Кодексу.

Така норма закону спрямована на захист законних інтересів дитини. Презюмується, що при прийнятті рішення про "оформлення" свого батьківства чоловік враховував усі можливі правові наслідки для себе, навіть з урахуванням того, що фактично батьком дитини є інша особа. Саме тому довільна зміна ним у майбутньому початкового рішення чи відзив поданої заяви до органу ДРАЦС про встановлення батьківства після його державної реєстрації не допускається.

Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медмчної експертизи від 13 липня 2020 року №103-43-2020, вірогідність підтвердження батьківства, складає величину не менше ніж 99,99%.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що він не є біологічним батьком.

З огляду на викладене, позовна заява є не обгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136 СК України, ст.ст. 10, 12,13,81,263-265,354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Повний текст складено 06.05.2021р.

Суддя