Справа № 297/354/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 травня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., СОБОСЛОЯ Г.Г.

за участю секретаря БАЛАЖ Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 297/354/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Берегівського районного суду від 22 вересня 2020 року, повний текст якого складено 2 жовтня 2020 року, головуючий суддя Ільтьо І.І., -

встановив:

14.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 мотивуючи таким.

03.02.2020 користувач соціальної мережі Facebook, зареєстрований під іменем Valeriy Razgulov (відповідач ОСОБА_2 ) на сторінці групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розмістив у мережі Internet за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 публікацію дослівно такого змісту:

«СПРАВА «БІЛОГО АВТОБУСА» СПУЩЕНА НА ГАЛЬМАХ, - або, знову замаячила тінь керівника місцевої прокурори В. Жилкіна

Журналістське розслідування

Про «білий автобус», а точніше контрабандне цигаркове сховище на колесах, редакція «Карпатської панорами» вперше дізналося після отримання «оперативної» інформації про те, що, нібито, рейсовий автобус «Берегово-Будапешт» регулярно перевозить контрабанду. З часом, по своим каналам, ми отримали пидтвердження. Знаючи, що до цих незаконних схем, причетна таможня, прокуратура та інші фіскальні служби, змушені були звернутися за допомогою, прикрити незаконний, кримінальний, прикордонний бізнес до тодішнього Голови Державної прикордонної служби України. Саме в нашому звернені, ми, проінформували про регулярне перетинання державного кардану на КПП «Лужанка» так названого «Білого автобуса» з контрабандними цигарками. У відповідь ми тримали листа від 18.12. 2017 № 22/р -17420 за підписом в. о. голови Державної прикордонної служби України В. Серватюка (на знімку) і ні слово про наш «сигнал» про «білий автобус». Більше того, цей «цигарковий контейнер», як й раніше, продовжував регулярно перетинати державний кордон України.

Тема «білого автобуса» мала для нас закономірне продовження, адже, саме ми одні з перших, оприлюднило сенсаційне повідомлення про те, що 18 січня 2018 року (зверніть увагу, шановний читач, на дату листа, відправленого нам прикордонниками), угорські митники, а не наші, нарешті, звернули увагу на цей бус, де у спеціальній обладнаній схованці (на фото) виявили 8000 тисяч (!) пачок елітних цигарок на суму майже 8 мільйонів форинтів. Відтак, цей автобус був відправлений на штрафмайданчик (як виявилося ненадовго). До слова, він належав ТзОВ «Аван-Берегово» й здійснював рейси, крім вівторка, кожного дня.

З офіційних джерел, нам тоді стало відомо, що співзасновниками фірми «Авнт-Берегово» є мешканці Берегова ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Словом, рідний дядько та його племінник. У нас тоді виникло питання, ОСОБА_5 міг заробити Ростик, на той час тільки що закінчивши школу, - 153 тисячі гривень? От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 . Останній виконував-виконує обов`язки керівника ТзОВ «Авант-Берегово» (за даними каталогу підприємств України). На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів. Зокрема, подаючи документи в Берегівську окружну комісію на останніх виборах берегвівського міського голови (25.09.2015), ОСОБА_9 офіційно повідомив, що він працює бухгалтером на фірмі «Авант-Берегово». До слова, на офіційній сторінці цієї фірми і зараз залишається мобільний телефон, який належить саме пану Левицькому.

Тоді, в січні 2018 року, «Карпатська панорама» висловила сподівання, що цього разу всі цигаркові «схеми» та їх адепти (а не їх дрібні виконавці), будуть з`ясовані і покарані, а нам, журналістам, офіційно, буде надана можливість, назвати прізвища конкретних бариг-мільйонерів. Не сталося. Угорська сторона, несподівано для всіх, повернула «білий автобус», звісно без цигарок, а кримінальне впровадження по цій справі теж було припинено. А вже згаданий керівник місцевої прокуратури Володимир Володимирович Жилкін, в черговий раз зробив вигляд, що нічого не бачить, нічого не чує, врешті-решт, нічого не робить заради торжества Закону.

А тим часом ОСОБА_9 знову збирається на вибори, на цей раз, схоже, під прапором «Слуг народу», звідси й нещодавнє розлоге інтерв`ю, яке він дав одному з інтернетвидань. І знову, виплила, хлібна, транспортна тема. Цитуємо: «Пасажирські автобусні транспортні перевезення Берегівщини зараз переживають не ліпші часи. Я недаремно вжив власну назву Берегівщини, адже бачимо, як у Мукачеві, Ужгороді абсолютна інша ситуація. Всі міські та приміські перевезення у всьому світі є дотаційними, тобто органи місцевої влади мають фінансово підтримувати транспортні фірми (більшість рейсів не є прибутковими) та всіляко допомагати, адміністративно в тому числі (зупинки, дороги й інше), бо іншого шляху немає. Я це знаю достеменно, так як фірма «Авант-Берегово», до якої в 2013-2014 р. р. мав відносини, придбала європейські міські автобуси «Neoplan» - (2 шт.), яких не було навіть на той час у Мукачеві й Ужгороді, здійснюючи перевезення по Берегову за 4-ма маршрутами. На жаль, вище вказаних дій з боку органів влади, ми не побачили, а навпаки, тільки сунули «палиці в колеса». Після закінчення дії договору, ми припинили дані перевезення. Автобуси були продані за півціни (тому, що вони спеціалізовані міські). Ось така сумна історія взаємодії бізнесу та місцевих органів влади». Нібито, пан ОСОБА_10 , говорить щиро, але хто буде мати справу з людиною сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком?

Остаточну крапку в цій справі «Карпатська панорама» ставити не збирається, адже готуємо відкритого листа до офісу Президента України Володимира Володимировича Зеленського. Будуть там запитання й по цій резонансній справі, спитаємо, на цей раз у гаранта Конституції: хто кришує-дахує керівника місцевої прокуратури В. В. Жилкіна? Й, нарешті, вкажемо конкретну адресу гуртового цигаркового складу, що на Мукачівщині, куди кожного тижня десятки фур завозять безакцизні цигарки, які потім потічками, дрібними партіями, переправляються через державний кордон України. До речі, за що був звільнений попередній очільник Закарпатського СБУ Володимир Васильович Пахнюк?

ОСОБА_11 , головний редактор «Карпатської панорами».

Опублікуванням цієї наклепницької статті в соціальній мережі Facebook, яка станом на 2019 рік нараховувала 13 мільйонів користувачів в Україні і 2,5 мільярда користувачів у світі, відповідач поширив про позивача недостовірну інформацію, чим порушив його особисті немайнові права, зокрема, право на повагу до гідності та честі (ст. 297 ЦК України), право на недоторканність ділової репутації (ст. 299 ЦК України). Поширення недостовірної інформації мало на меті опорочення честі, гідності та ділової репутації позивача як громадянина та підприємця.

Факт поширення вказаної вище недостовірної інформації саме відповідачем ОСОБА_2 підтверджується його реєстрацією в соціальної мережі Facebook під іменем Valeriy Razgulov, наявністю власної веб-сторінки за посиланням в мережі Internet https://www.facebook.com/eriv.val.7/about?1st=14423%3A98849%3A, на якій розміщені його особисті фотографії та дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У наклепницькій статті міститься негативна, недостовірна, образлива, така, що принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача інформація. Ця інформація містить ганебні з точки зору людської моралі, несправедливі висловлювання, намагання спотворити в суспільстві думку та уявлення про людські якості й здібності позивача. Це завдає шкоди діловій репутації позивача, оскільки справляє враження на суспільство переконуючи його в тому, що позивач робить аморальні вчинки, зневажає та порушує закон. Негативні наслідки, свідомо і сплановано спричинені позивачу відповідачем, посилюються тим, що позивач є відомим місцевим підприємцем, власником ТОВ «Старлайнер», річний оборот якого становить близько двох мільйонів гривень. Ділова репутація для позивача має істотне значення, оскільки мало хто вестиме справи з підприємцем із «сумнівною» репутацією, а публікація відповідача завдає діловій репутації позивача непоправної шкоди.

З огляду на конструкцію речень та використані мовні засоби можна дійти висновку, що поширена інформація викладена автором у ствердній формі та містить фактичні дані:

«От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 .»;

«На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів.»;

«А тим часом ОСОБА_9 знову збирається на вибори, на цей раз, схоже, під прапором «Слуг народу».»;

«Нібито, пан ОСОБА_10 , говорить щиро, але хто буде мати справу з людиною сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком?».

Тим часом, позивач: не має ніякого стосунку до незаконного переміщення тютюнових виробів з України в Угорщину чи в будь-яку іншу країну; не має ніякого відношення до ТОВ «Авант-Берегово» і не мав такого у 2018 році; ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності і тому не може мати сумнівної, з точки зору кримінального законодавства, репутації.

В указаних уривках та в контексті наклепницької статті поширена про позивача інформація є негативною: негативно характеризує особу позивача, паплюжить його честь і гідність, ставить під сумнів ділову репутацію як підприємця.

Відповідач не дотримався принципів інформаційних відносин та вдався до поширення інформації, що не має офіційного підтвердження, вірогідність якої не встановлена та є обґрунтовані підстави сумніватися в її правдивості, тобто, відповідач вдався до поширення чуток. Ним не було наведено жодної обставини, яка свідчила б про достовірність поширеної ним інформації або про вжиття будь-яких заходів щодо перевірки такої інформації. При цьому, відповідач повністю усвідомлював недостовірність інформації та негативні наслідки її поширення, протиправно вийшов за межі здійснення права на свободу слова та на інформацію, порушив особисті немайнові права позивача.

З огляду на викладене, враховуючи також положення ст.ст. 32, 34, 55, 68 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 277, 297, 299, 302 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 29, 30 Закону України «Про інформацію», щодо поваги до честі, гідності особи та її ділової репутації, щодо свободи вираження поглядів і переконань та її обмеження, щодо спростування недостовірної та негативної інформації про особу, щодо права особи на судовий захист, особа вправі вимагати судовим порядком захисту її честі, гідності, ділової репутації, спростування відповідної негативної інформації, а поширена про позивача інформація, яка негативно впливає на його репутацію, підлягає спростуванню відповідачем.

Діями відповідача позивачу завдано й значної моральної шкоди, позаяк ними опорочені його честь і гідність як людини, принижена його ділова репутація як підприємця, ці дії негативно вплинули на стосунки позивача з іншими людьми. Внаслідок істотного порушення відповідачем особистих немайнових прав позивача він пережив психологічний стрес та втратив нормальні життєві зв`язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Завідомо неправдивою публікацією відповідач виставив позивача в негативному світлі перед громадськістю, рідними, близькими, знайомими. Свої суб`єктивні думки відповідач висловив у брутальній, принизливій формі. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди повинен бути адекватним завданій шкоді, позивач оцінює розмір компенсації моральної шкоди у 100000,00 грн.

Посилаючись на ці обставини, позивач ОСОБА_1 просив:

визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яка була поширена про громадянина та підприємця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 в соціальній мережі Facebook на сторінці групи «Берегове Beregszasz» (посилання на відповідну веб-сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у статті під назвою «Справа «білого автобуса» спущена на гальмах, або, знову замаячила тінь керівника місцевої прокурори ОСОБА_12 », а саме:

«От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 .».

«На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів.».

«А тим часом ОСОБА_9 знову збирається на вибори, на цей раз, схоже, під прапором «Слуг народу».»

«Нібито, пан ОСОБА_10 , говорить щиро, але хто буде мати справу з людиною сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком?»;

зобов`язати ОСОБА_2 спростувати вищевказану поширену ним недостовірну інформацію шляхом опублікування у соціальній мережі Facebook на сторінці групи «Берегове Beregszasz» (посилання на відповідну веб-сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) її спростування наступного змісту: «Інформація та факти, поширені мною у статті під назвою «Справа «білого автобуса» спущена на гальмах, або, знову замаячила тінь керівника місцевої прокурори ОСОБА_12 », яка була опублікована в соціальній мережі Facebook на сторінці групи «Берегове Beregszasz» (посилання на відповідну веб-сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про громадянина та підприємця ОСОБА_1 є недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Прошу вибачення від ОСОБА_1 за поширення про нього недостовірної інформації та опорочення його честі, гідності та ділової репутації.»;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у вигляді одноразової виплати завдану йому моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн;

покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Берегівського районного суду від 22.09.2020 позов задоволено частково:

визнано недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яка була поширена про громадянина та підприємця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 в соціальній мережі Facebook на сторінці групи «Берегове Beregszasz» (посилання на відповідну веб-сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у статті під назвою «Справа «білого автобуса» спущена на гальмах, або, знову замаячила тінь керівника місцевої прокурори ОСОБА_12 », а саме:

«От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 .».

«На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів.».

«А тим часом ОСОБА_9 знову збирається на вибори, на цей раз, схоже, під прапором «Слуг народу».»

«Нібито, пан ОСОБА_10 , говорить щиро, але хто буде мати справу з людиною сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком?»;

зобов`язано ОСОБА_2 спростувати вищевказану поширену ним недостовірну інформацію шляхом опублікування у соціальній мережі Facebook на сторінці групи «Берегове Beregszasz» (посилання на відповідну веб-сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) її спростування наступного змісту: «Інформація та факти, поширені мною у статті під назвою «Справа «білого автобуса» спущена на гальмах, або, знову замаячила тінь керівника місцевої прокурори ОСОБА_12 », яка була опублікована в соціальній мережі Facebook на сторінці групи «Берегове Beregszasz» (посилання на відповідну веб-сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про громадянина та підприємця ОСОБА_1 є недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Прошу вибачення від ОСОБА_1 за поширення про нього недостовірної інформації та опорочення його честі, гідності та ділової репутації»;

в інших вимогах позову відмовлено;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при зверненні до суду, в сумі 1681,60 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності щодо вимог, які стосувалися власне поширення відповідної інформації відповідачем та зобов`язання її спростувати, з того, що інформація у відповідних частинах публікації відповідача, про спростування якої заявлені вимоги, є фактичним твердженням. У вимозі про відшкодування моральної шкоди суд відмовив через її недоведеність.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди як незаконне, в іншій частині рішення суду не оскаржує. Наводить в апеляційній скарзі загалом ті самі доводи, якими мотивувався позов. При цьому, зазначає, що в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди рішення суду не вмотивоване і не обґрунтоване по суті, суд не визначився з характером спірних правовідносин та з правовою нормою, яку належить застосувати. Просить в оскарженій частині рішення суду скасувати, вимогу про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Рішення суду в частині задоволення позову оскаржив відповідач ОСОБА_2 , вважає його в цій частині ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи скарги зводяться до таких.

Позивач ОСОБА_1 не спростував, що в схованці рейсового автобуса «Берегово-Будапешт» та «Берегово-Ніредьгаза» 18.01.2018 угорські митники знайшли велику кількість контрабандних сигарет. Цей автобус належить ТОВ «Авант-Берегово», де за загальнодоступною інформацією засновниками на час скоєння злочину є ОСОБА_13 (рідний брат дружини позивача) і ОСОБА_14 (син позивача) із внесками до статутного фонду по 153000,00 грн кожен. Тому в статті було задане риторичне запитання: де міг 18-річний Ростик заробити такий капітал?

Відповідач висловив сумнів з того приводу, що навряд чи водій рейсового автобуса міг без прикриття організувати все це. Саме тому не вбачає ніякої образи і наклепу у вислові: «На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів». Адже надав докази газету «Лампертсас» від 12.10.2015, де на першій сторінці ОСОБА_15 стверджує: «являюсь співвласником транспортного підприємства «Авант-Берегово»». Це підтверджується й інформацією «UA Репортер» за 08.10.2015 про ОСОБА_1 як про співвласника ТОВ «Авант-Берегово».

Відповідач надав суду і витяг з рішення ЦВК про реєстрацію ОСОБА_1 кандидатом в депутати Берегівської міськради від політичної партії «Партія місцевого самоврядування» (28.08.2015), де позивач значиться бухгалтером ТОВ «Авант-Берегово». Тому позивач лукавить, коли стверджує, що не має ніякого відношення до ТОВ «Авант-Берегово». Суд не взяв до уваги ці доводи відповідача, віддавши перевагу даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де позивач є вже засновником іншої фірми.

Позивач не надав суду довідку з податкової служби, де буди б задекларовані статки в сумі 153000,00 грн його сина ОСОБА_16 та рідного брата його дружини ОСОБА_17 .

Висловлювання «От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 » є оціночним судженням, яке не підлягає спростуванню та доведенню його правдивості. Натомість правом на відповідь щодо цього оціночного судження позивач не скористався. Слова «сірий кардинал» є єдиним фразеологічним зворотом, позначеним лапками, тому не є ствердною формою висловлювання. У контексті висновків Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» щодо права на отримання інформації про ідеї та позиції політичних лідерів позивач є політичним лідером, позаяк принаймні у 2015 році був причетним до політичної партії. Звідси і припущення, взяті з його інтерв`ю, а після цього відповідач констатував, що «А тим часом ОСОБА_9 знову збирається на вибори, на цей раз, схоже, під прапором «Слуг народу»». Слово «схоже» не вказує на стверджувальну форму», немає й образливої форми.

Висловлювання «Нібито, пан ОСОБА_10 , говорить щиро, але хто буде мати справу з людиною сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком?» теж є оціночним судженням, адже відповідач сподівається, що нарешті буде доведена причетність ОСОБА_18 до ТОВ «Авант-Берегово».

Відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пуканича Е.В., який його апеляцію підтримав, скаргу відповідача ОСОБА_2 не визнав, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Суд першої інстанції розглядає справу в межах заявлених позивачем з відповідних підстав вимог, на підставі поданих учасниками справи доказів; апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог, підстав позову, доводів і вимог апеляційної скарги (ст. 13 ч. 1, ст. 367 ч.ч. 1, 6 ЦПК України).

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України, іншого законодавства щодо поширення інформації, захисту честі, гідності, ділової репутації особи, відшкодування шкоди в редакції, чинній на час їх виникнення.

Відповідно до ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, 15, 16, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, ст.ст. 43, 44, 49, 76-81 ЦПК України:

цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, в тому числі, із заподіяння шкоди, а також із інших дій осіб, юридичних фактів, що породжують цивільні права та обов`язки;

особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки;

при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається;

у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 статті 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом;

кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів;

цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист;

кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;

кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 03.02.2020 відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований у соціальній мережі Facebook під іменем Valeriy Razgulov (власна сторінка в соціальній мережі Facebook за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 ), на сторінці групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розмістив у мережі Internet за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 такий текст, автором якого він є:

«СПРАВА «БІЛОГО АВТОБУСА» СПУЩЕНА НА ГАЛЬМАХ, - або, знову замаячила тінь керівника місцевої прокурори В. Жилкіна

Журналістське розслідування

Про «білий автобус», а точніше контрабандне цигаркове сховище на колесах, редакція «Карпатської панорами» вперше дізналося після отримання «оперативної» інформації про те, що, нібито, рейсовий автобус «Берегово-Будапешт» регулярно перевозить контрабанду. З часом, по своим каналам, ми отримали пидтвердження. Знаючи, що до цих незаконних схем, причетна таможня, прокуратура та інші фіскальні служби, змушені були звернутися за допомогою, прикрити незаконний, кримінальний, прикордонний бізнес до тодішнього Голови Державної прикордонної служби України. Саме в нашому звернені, ми, проінформували про регулярне перетинання державного кардану на КПП «Лужанка» так названого «Білого автобуса» з контрабандними цигарками. У відповідь ми тримали листа від 18.12.2017 № 22/р -17420 за підписом в. о. голови Державної прикордонної служби України В. Серватюка (на знімку) і ні слово про наш «сигнал» про «білий автобус». Більше того, цей «цигарковий контейнер», як й раніше, продовжував регулярно перетинати державний кордон України.

Тема «білого автобуса» мала для нас закономірне продовження, адже, саме ми одні з перших, оприлюднило сенсаційне повідомлення про те, що 18 січня 2018 року (зверніть увагу, шановний читач, на дату листа, відправленого нам прикордонниками), угорські митники, а не наші, нарешті, звернули увагу на цей бус, де у спеціальній обладнаній схованці (на фото) виявили 8000 тисяч (!) пачок елітних цигарок на суму майже 8 мільйонів форинтів. Відтак, цей автобус був відправлений на штрафмайданчик (як виявилося ненадовго). До слова, він належав ТзОВ «Аван-Берегово» й здійснював рейси, крім вівторка, кожного дня.

З офіційних джерел, нам тоді стало відомо, що співзасновниками фірми «Авнт-Берегово» є мешканці Берегова ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Словом, рідний дядько та його племінник. У нас тоді виникло питання, ОСОБА_5 міг заробити Ростик, на той час тільки що закінчивши школу, - 153 тисячі гривень? От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 . Останній виконував-виконує обов`язки керівника ТзОВ «Авант-Берегово» (за даними каталогу підприємств України). На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів. Зокрема, подаючи документи в Берегівську окружну комісію на останніх виборах берегвівського міського голови (25.09.2015), ОСОБА_9 офіційно повідомив, що він працює бухгалтером на фірмі «Авант-Берегово». До слова, на офіційній сторінці цієї фірми і зараз залишається мобільний телефон, який належить саме пану Левицькому.

Тоді, в січні 2018 року, «Карпатська панорама» висловила сподівання, що цього разу всі цигаркові «схеми» та їх адепти (а не їх дрібні виконавці), будуть з`ясовані і покарані, а нам, журналістам, офіційно, буде надана можливість, назвати прізвища конкретних бариг-мільйонерів. Не сталося. Угорська сторона, несподівано для всіх, повернула «білий автобус», звісно без цигарок, а кримінальне впровадження по цій справі теж було припинено. А вже згаданий керівник місцевої прокуратури Володимир Володимирович Жилкін, в черговий раз зробив вигляд, що нічого не бачить, нічого не чує, врешті-решт, нічого не робить заради торжества Закону.

А тим часом ОСОБА_9 знову збирається на вибори, на цей раз, схоже, під прапором «Слуг народу», звідси й нещодавнє розлоге інтерв`ю, яке він дав одному з інтернетвидань. І знову, виплила, хлібна, транспортна тема. Цитуємо: «Пасажирські автобусні транспортні перевезення Берегівщини зараз переживають не ліпші часи. Я недаремно вжив власну назву Берегівщини, адже бачимо, як у Мукачеві, Ужгороді абсолютна інша ситуація. Всі міські та приміські перевезення у всьому світі є дотаційними, тобто органи місцевої влади мають фінансово підтримувати транспортні фірми (більшість рейсів не є прибутковими) та всіляко допомагати, адміністративно в тому числі (зупинки, дороги й інше), бо іншого шляху немає. Я це знаю достеменно, так як фірма «Авант-Берегово», до якої в 2013-2014 р. р. мав відносини, придбала європейські міські автобуси «Neoplan» - (2 шт.), яких не було навіть на той час у Мукачеві й Ужгороді, здійснюючи перевезення по Берегову за 4-ма маршрутами. На жаль, вище вказаних дій з боку органів влади, ми не побачили, а навпаки, тільки сунули «палиці в колеса». Після закінчення дії договору, ми припинили дані перевезення. Автобуси були продані за півціни (тому, що вони спеціалізовані міські). Ось така сумна історія взаємодії бізнесу та місцевих органів влади». Нібито, пан ОСОБА_10 , говорить щиро, але хто буде мати справу з людиною сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком?

Остаточну крапку в цій справі «Карпатська панорама» ставити не збирається, адже готуємо відкритого листа до офісу Президента України Володимира Володимировича Зеленського. Будуть там запитання й по цій резонансній справі, спитаємо, на цей раз у гаранта Конституції: хто кришує-дахує керівника місцевої прокуратури В. В. Жилкіна? Й, нарешті, вкажемо конкретну адресу гуртового цигаркового складу, що на Мукачівщині, куди кожного тижня десятки фур завозять безакцизні цигарки, які потім потічками, дрібними партіями, переправляються через державний кордон України. До речі, за що був звільнений попередній очільник Закарпатського СБУ Володимир Васильович Пахнюк?

ОСОБА_11 , головний редактор «Карпатської панорами» (а.с. 12-14).

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 поширив у соціальній мережі Facebook вказаний вище текст через два роки після події, яка стала безпосереднім приводом для публікації (виявлення 18.01.2018 угорськими митниками сигарет у рейсовому автобусі «Берегово-Будапешт»).

Позивач ОСОБА_1 з 02.08.2017 є засновником ТОВ «Старлайнер», видами діяльності якого є пасажирські і вантажні перевезення автомобільним транспортом (а.с. 38-41). Окремі фрагменти зазначеного тексту позивач вважав такими, що ганьблять його честь, гідність, ділову репутацію, паплюжать його ім`я як громадянина і підприємця, спотворюють його сприйняття іншими людьми як доброчесного і законослухняного громадянина, в контексті змісту публікації поширюють про нього негативну і недостовірну інформацію. Такими діями відповідача завдано моральної шкоди позивачу.

Стосовно конкретно визначеного позивачем предмета позову апеляційний суд виходить із такого.

Позивач просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію таку інформацію:

«От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 .»;

«На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів.»;

«А тим часом ОСОБА_9 знову збирається на вибори, на цей раз, схоже, під прапором «Слуг народу».»;

«Нібито, пан ОСОБА_10 , говорить щиро, але хто буде мати справу з людиною сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком?».

За приписами Конституції України:

кожен має право на повагу до його гідності (ст. 28);

кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір; здійснення цих прав може бути обмежене законом, зокрема, для захисту репутації або прав інших людей (ст. 34);

кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (ст. 32).

За сукупністю норм ст. 13 ч.ч. 2-4, ст. 269 ч. 1, ст. 270 ч. 1, ст. 273 ч. 3, ст. 275, ст. 277 ч.ч. 1, 2, 4, ст. 297, ст. 299 ч. 1, ст. 302 ч. 2 ЦК України, ст. 28 ч. 1 Закону України «Про інформацію» (Закон № 2657-XII), ст. 37 ч. 2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», із урахуванням положень ст. 8 ч. 1 ЦК України, діяльність фізичної особи не може порушувати особисті немайнові права, до яких належать, зокрема, право на повагу до гідності та честі, на недоторканність ділової репутації; фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності; достовірність негативної інформації, поширеної про особу, належить доводити її поширювачу.

Згідно зі ст. 275 ЦК України, захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений Главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Особа вправі вимагати повного відшкодування завданої їй винними неправомірними діями іншої особи (зокрема, порушенням особистого немайнового права) моральної шкоди (ст.ст. 23, 200, 280, 1167 ЦК України), відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди, проте, розмір шкоди доводиться потерпілим.

При вирішенні спору суду необхідно встановити та належним чином оцінити відповідність змісту поширеного відповідачем тексту (фрагментів тексту), де, як вважав позивач, відносно нього поширені недостовірні дані, саме інформації в розумінні закону (будь-яких відомостей та/або даних, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді ст. 1 Закону № 2657-ХІІ) та ст.ст. 200, 277 ЦК України, визначити характер такої інформації та враховувати різницю між фактичними твердженнями та оціночними судженнями. Ці обставини з`ясовуються виходячи з наявних доказів та з формулювання підстав і предмета позову.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція), підписаної в Римі 04.11.1950 і ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, право на свободу вираження поглядів включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади, здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві для захисту репутації чи прав інших осіб. Конвенція та практика Європейського суду з прав людини застосовуються судами при розгляді справ як джерело права (ст. 9 Конституції України, ст.ст. 14-16, 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Європейський суд з прав людини керується своєю попередньою практикою і тлумачить Конвенцію та протоколи до неї, розглядаючи фактичні обставини конкретної справи в світлі вимог сьогодення.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ст. 277 ч.ч. 1, 4 ЦК України). Водночас Закон № 2657-ХІІ встановлює, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень, якими, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири); оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості; якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду (ст. 30 ч.ч. 1, 2).

Вирішуючи справу «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria) від 08.07.1986 (заява № 9815/82) Європейський суд з прав людини зазначив, що слід уважно розрізняти факти та оціночні судження… Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. У справі «Гендісайд проти Сполученого Королівства» (Handyside v. The United Kingdom) від 07.12.2976 (заява № 5493/72) суд висловив позицію, що свобода вираження поглядів є однією з основоположних підвалин демократичного суспільства…. Це стосується не тільки «інформації» та «ідей», що сприймаються доброзичливо або оцінюються як неагресивні чи нейтральні, але й тих, що ображають, шокують або викликають занепокоєння у суспільстві чи серед будь-якої частини його населення…. Такими є вимоги плюралізму, терпимості та широти поглядів….

Водночас у «справі Лінгенс…», у справах «Де Аес і Гейсельс проти Бельгії» (De Haas and Gijsels v. Belgium), від 24.02.1997 (заява № 19983/92), «Праґер і Обершлік проти Австрії» (Prager and Oberschlick v. Austria) від 26.04.1995 (заява № 15974/90) Європейський суд з прав людини вказував на значення, яке має наявність чи відсутність достатньої фактичної основи для такого судження, оскільки навіть оціночне судження без будь-якої фактичної основи може бути надмірним. Аналогічні висновки щодо різниці між фактами та оціночними судженнями, пов`язаності судження з фактичним базисом, можливості оцінки такого судження як перебільшення за відсутності для нього будь-якого фактичного підґрунтя зроблені Європейським судом з прав людини у справі «Українська Прес-Група проти України» (Ukrainian Media Group v. Ukraine) від 29.03.2005 (заява № 72713/01). Зазначені висновки Європейського суду з прав людини містяться і в інших його рішеннях.

Статус позивача ОСОБА_1 як підприємця, засновника підприємства окрім належних кожній людині прав на повагу до честі та гідності додає й чутливий саме для підприємця аспект права на недоторканність ділової репутації та на її захист.

Речення «От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_19 » розміщене в третьому абзаці публікації, який стосується засновників ТОВ «Авант-Берегово», формування статутного фонду підприємства, його керівництва тощо. Частина цього речення, а саме слова «який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 » є твердженням про факт, яке слід розглядати нерозривно від усього речення, в його контексті, оскільки лише в такому разі воно конкретно вказує на ОСОБА_1 як на особу, яка внесла кошти до статутного фонду, і має відповідне значення. При цьому, слово «схоже» щодо внесення коштів за ОСОБА_20 не змінює суті твердження про відповідний факт.

Інша частина речення, в якій безпосередньо згадується ОСОБА_1 з відповідними порівняннями і характеристиками, які, втім створюють загалом негативне тло для сприйняття особи, є оціночним судженням.

Твердження про внесення ОСОБА_1 коштів до статутного фонду ТОВ «Авант-Берегово» за свого сина ОСОБА_21 ОСОБА_10 і за ОСОБА_17 є недостовірним і спростовується наявними в справі доказами. Офіційними даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, достовірність яких презюмується (ст. 1 ч. 1 п. 7, ст. 4 ч. 1 п. 7, ст. 7 ч. 1, ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»), зафіксовано, що:

ТОВ «Авант-Берегово» було зареєстроване 29.04.2011, його засновником був ОСОБА_13 , розмір статутного фонду становив 306000,00 грн, дата закінчення формування статутного капіталу не вказувалася (а.с. 20-23);

станом на 12.07.2016 засновниками (учасниками) ТОВ «Авант-Берегово» були чотири особи: ОСОБА_13 (розмір внеску до статутного фонду 76500,00 грн), ОСОБА_22 (розмір внеску до статутного фонду 45900,00 грн), ОСОБА_14 (розмір внеску до статутного фонду 30600,00 грн) і ОСОБА_23 (розмір внеску до статутного фонду 153000,00 грн) (а.с. 24-28);

станом на 14.04.2017 і на 31.12.2018 засновниками (учасниками) ТОВ «Авант-Берегово» були дві особи: ОСОБА_13 і ОСОБА_14 з розмірами внесків до статутного фонду по 153000,00 грн кожен (а.с. 29-33);

станом на 07.02.2020 засновником (учасником) ТОВ «Авант-Берегово» був ОСОБА_13 з розміром внеску до статутного фонду 306000,00 грн (а.с. 34-37).

Отже, статутний капітал (статутний фонд) ТОВ «Авант-Берегово», який перерозподілявся з 2016 року, був сформований повністю в усякому разі до 18.01.2018. Будь-яких доказів внесення будь-коли ОСОБА_1 за ОСОБА_14 та/або за ОСОБА_13 будь-якої суми до статутного капіталу (статутного фонду) ТОВ «Авант-Берегово» у справі немає. У контексті справи, враховуючи право кожної право- і дієздатної особи на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, вступати в майнові стосунки з іншими особами, здійснювати підприємницьку діяльність, звітувати встановленим порядком за свої власні доходи, майно, здійснювати особисто захист своїх порушених прав тощо наявність чи відсутність родинних, сімейних стосунків між ОСОБА_1 , ОСОБА_14 і ОСОБА_13 значення не має. Водночас і наявність таких стосунків сама по собі не може ставитися у вину особі в цивільному обороті, обмежувати такий оборот без законних для того підстав.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не передбачено законодавством і не є обов`язковим для неї (ст. 19 ч. 1 Конституції України, ст. 14 ч. 2 ЦК України), тож за загальним правилом позивач ОСОБА_1 не має обов`язку звітувати перед будь-ким про статки свого сина чи іншого родича, рівно як і вони за відсутності передбачених законом підстав не зобов`язані звітувати перед будь-ким про своє майно і доходи.

У третьому абзаці публікації розміщене і речення «На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів», яке не може бути визнане оціночним судженням, позаяк є фактичним твердженням негативного змісту, висловленим у негативному контексті.

Так, за дійсним змістом цього речення в загальному контексті публікації позивач ОСОБА_1 «засвітився», тобто, мав і має безпосередній стосунок до «сумнівної фірми» ТОВ «Авант-Берегово», прямо зв`язаний із цим підприємством тому, що у вересні 2015 року подаючи документи для участі у місцевих виборах повідомив, що працює бухгалтером на фірмі «Авант-Берегово», крім того, на офіційній сторінці фірми досі залишається мобільний телефон, «який належить саме пану Левицькому».

Інші докази такого «зв`язку» позивача з «сумнівною фірмою» ТОВ «Авант-Берегово» в публікації не наводилися, проте, вже захищаючи свою позицію з цього питання в суді, відповідач надав як докази газету «Лампертсас» від 12.10.2015 № 2, де у передвиборчій публікації ОСОБА_1 є слова: «являюсь співвласником транспортного підприємства «Авант-Берегово»» (а.с. 98), та витяг з рішення ЦВК про реєстрацію ОСОБА_1 кандидатом в депутати Берегівської міськради від політичної партії «Партія місцевого самоврядування» (28.08.2015), де позивач значиться бухгалтером ТОВ «Авант-Берегово» (а.с. 99).

До апеляційної скарги відповідач ОСОБА_2 із порушенням вимог ст. 13 ч. 1, ст. 43 ч. 2 п. 4, ст. 83 ч.ч. 1, 3, 8 ЦПК України додав текст з ресурсу «UA-Reporter» за 18.10.2015 як такий, що опублікований у мережі Internet, проте, без зазначення відповідного посилання в мережі Internet, в якому є слова про те, що ОСОБА_8 є співвласником ТОВ «Авант-Берегово» (а.с. 156-157). За відсутності відповідних реквізитів ця публікація не є належним і допустимим доказом у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України і, окрім цього, підстави для її врахування апеляційним судом відсутні з огляду на положення ст. 367 ч. 3 ЦПК України.

Беручи до уваги твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що позивач ОСОБА_1 декілька разів «засвітився» «на фоні, як виявилося, сумнівної фірми», йдеться про те, що на момент такої «засвітки» ТОВ «Авант-Берегово» вже було «сумнівною фірмою». Тим часом, «сумнівність» фірми із очевидністю пов`язується відповідачем у публікації з обставинами, які за її змістом мали місце у 2017 році і підтвердженням яких став факт виявлення 18.01.2018 в рейсовому автобусі незаконно переміщених через митний кордон України сигарет, саме ці обставини мають значення в спорі. Обставини ж пов`язаності ОСОБА_1 з ТОВ «Авант-Берегово», його «засвітки» на фоні «сумнівної фірми», на які конкретно вказує відповідач, мали місце за два і більше роки до подій, через які відповідач називає фірму «сумнівною», тому не можуть братися до уваги, а інші обставини в публікації не наводилися. Станом на 2015 рік і в період до січня 2018 року у справі відсутні докази причетності ТОВ «Авант-Берегово» як юридичної особи до протиправних дій, порушення закону, використання її працівниками свого службового становища та майна підприємства для вчинення протиправних дій тощо, тобто, відсутні докази і підстави для твердження про, умовно, «сумнівність фірми» в цьому контексті, а відтак і про пов`язаність ОСОБА_1 із «сумнівною фірмою».

Надані відповідачем суду публікації та документи не є належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами для твердження в контексті публікації про зв`язок ОСОБА_1 з «сумнівною фірмою» ТОВ «Авант-Берегово» як з огляду на їх зміст і допустимість різного тлумачення, так і з огляду на значну розбіжність у часі щодо відповідних обставин. Суперечності щодо таких обставин відповідач не усунув. Поза тим, зміст наданих вказаних вище публікацій і документів не може мати переваги над офіційними та обов`язковими для врахування в спорі даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якими спростовуються твердження про те, що ОСОБА_1 в юридичному значенні був на відповідний час засновником ТОВ «Авант-Берегово».

Відтак, твердження про те, що позивач ОСОБА_1 «засвітився» декілька разів на фоні, як виявилося, сумнівної фірми ТОВ «Авант-Берегово» недостовірне та спростовується наявними в справі доказами.

Текст «Нібито, пан ОСОБА_10 , говорить щиро, але хто буде мати справу з людиною сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком?» розміщений у п`ятому абзаці публікації, який стосується міркувань ОСОБА_1 про проблеми пасажирських перевезень у Берегівському районі, висловлених в інтерв`ю іншому Інтернет-виданню (без зазначення джерела та відповідних реквізитів), у контексті підготовки, на думку відповідача, ОСОБА_1 до участі у нових виборах.

Цей текст не дає підстав вважати його твердженням про конкретний факт і є оціночним судженням, однак, за своїм змістом і формулюванням укладається в негативну тональність щодо позивача ОСОБА_1 всієї публікації та є явно принизливим і образливим для нього. Принизливість і образливість цього судження посилюється негативним щодо позивача контекстом публікації, а також порівнянням його з «чортом», «сірим кардиналом» в іншому оціночному судженні. Оціночне судження без будь-якої фактичної основи як правило є надмірним і невиправданим, а якщо таке судження пов`язується з негативним контекстом щодо певної особи, непрямо вказує на її причетність до кримінальних правопорушень, натякає по суті на таку причетність, формує у відповідному контексті негативну думку про особу, негативну її характеристику, таке оціночне судження вочевидь ображає, принижує особу, паплюжить її гідність і ділову репутацію.

У справі немає жодних доказів притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, причетності його до кримінальних правопорушень, а також доказів, на підставі яких можна було б робити певні негативні висновки щодо його репутації як людини. Якщо ж для відповідача йдеться про «сумнівність» репутації позивача виходячи з обставин, що наводилися в указаній вище публікації, то таких обставин немає, а відповідні твердження спростовані.

Відповідач обґрунтовуючи свою позицію в справі зазначав також, що наголошував не на причетності ОСОБА_1 до незаконного переміщення тютюнових виробів через кордон України, а на причетності його до ТОВ «Авант-Берегово», якому належав затриманий із цигарками автобус, звідси й його припущення про ОСОБА_1 як про людину «сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком». Проте, така позиція маніпулятивна, позаяк за змістом як публікації в цілому, так і зазначеного речення в контексті публікації відповідачем проводиться фактично думка про причетність ОСОБА_1 як особи, пов`язаної з ТОВ «Авант-Берегово», засновниками якого, до того ж, є його близькі родичі, до систематичного незаконного переміщення тютюнових виробів через кордон з використанням належних підприємству рейсових автобусів. Саме по собі перебування позивача в близьких родинних стосунках із засновниками ТОВ «Авант-Берегово» жодним чином не свідчить про його пряму чи опосередковану причетність до незаконних дій, які були вчиненні з використанням належних підприємству рейсових автобусів, якщо стосовно такої причетності відсутні належні докази. Позивач ОСОБА_1 не має ані обов`язку, ані потреби спростовувати встановлений офіційно та оприлюднений факт виявлення 18.01.2018 в рейсовому автобусі сигарет, що були переміщені через митний кордон України з порушенням вимог закону.

Тож поза тим, що вказане оціночне судження є образливим і принизливим для позивача, воно позбавлене й будь-якої фактичної основи.

Відповідач надав суду першої інстанції текст своєї публікації 24.01.2018 на ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » про цей же факт виявлення 18.01.2018 угорськими митниками сигарет у рейсовому автобусі (правда « ІНФОРМАЦІЯ_7 ») (а.с. 100), на яку тоді позивач не відреагував. Основний зміст цієї публікації значною мірою був відтворений у подальшому в публікації від 03.02.2020, з якої виник спір, що розглядається, зокрема, щодо засновників ТОВ «Авант-Берегово» ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , «сірого кардинала» ОСОБА_1 , який вніс 306000,00 грн до статутного фонду Товариства за сина і, схоже, за ОСОБА_13 , «засвітку» ОСОБА_1 на фоні «сумнівної фірми».

Оцінюючи обставини справи в цій частині, апеляційний суд констатує, що в справі відсутні будь-які дані про обізнаність ОСОБА_1 саме з публікацією ОСОБА_2 24.01.2018 на ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_6 », представник позивача факт такої обізнаності заперечив і протилежного в справі не встановлено та не доведено. Окрім цього, і в разі, коли б факт обізнаності свого часу відповідача з указаною публікацією був доведений, відповідне реагування у певний спосіб є правом особи, а не її обов`язком, право на судовий захист особа реалізує на власний розсуд і не може бути примушена до цього. Тому і в такому разі прийняття рішення про необхідність судового захисту честі, гідності та ділової репутації після оприлюднення 03.02.2020 відповідного тексту є виключним правом позивача, яким він вільно скористався.

Текст «А тим часом ОСОБА_9 знову збирається на вибори, на цей раз, схоже, під прапором «Слуг народу»» розміщений у п`ятому абзаці публікації та є оціночним судженням із припущенням відповідача щодо політичної сили, в складі якої позивач має намір брати участь у виборах. І хоча це судження подане в світлі всього змісту на негативного контексту щодо ОСОБА_1 із підведенням по суті до думки про невідповідність такої особи критеріям доброчесності як кандидата в органи місцевого самоврядування, для визнання його таким, що ображає чи принижує позивача, завдає йому шкоди підстав немає.

Понад те, не можна стверджувати й по відсутність певної фактичної основи для такого судження. Під час апеляційного розгляду справи представник позивача повідомив, що той дійсно у 2020 році на виборах до органів місцевого самоврядування балотувався до Закарпатської обласної ради від політичної сили «Партія Андрія Балоги», проте, не був обраний.

Факт порушення особистих немайнових прав позивача ОСОБА_1 внаслідок поширення про нього відповідачем ОСОБА_2 недостовірної негативної інформації, викладеної в публікації 03.02.2020 у соціальній мережі Facebook у формулюваннях: «який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 » у реченні «От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 » і «На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів», яка паплюжить честь, гідність і ділову репутацію, а також внаслідок поширення оціночного судження: «Нібито, пан ОСОБА_10 , говорить щиро, але хто буде мати справу з людиною сумнівної репутації, до того ж з кримінальним душком?», яке висловлене в явно образливій, принизливій формі за відсутності для нього фактичного підґрунтя та завдає шкоди, встановлений та доведений.

Поза сумнівом поширення такої інформації та висловлення такого оціночного судження про позивача ОСОБА_1 власне як про людину, а також враховуючи його чутливий до питань, пов`язаних із діловою репутацією, статус як підприємця, сприяло формуванню негативного сприйняття особи позивача в суспільстві в усякому разі як недостатньо законослухняної та доброчесної, негативно відбилося на його діловій репутації, завдало шкоди. Не можуть слугувати виправданням таких дій відповідача і міркування, що ґрунтуються на факті участі позивача у місцевих виборах, в тому сенсі, що в силу цих обставин позивач був більш відкритим для критики, яка в такій ситуації становила суспільний інтерес, позаяк і в такому разі факти, про які йдеться, повинні відповідати дійсності, повинні бути відображені коректно, а явно образливі та принизливі оціночні судження, які до того ж, не мають фактичної основи чи спотворюють факти, недопустимі.

Захист порушених особистих немайнових прав забезпечується, зокрема, й механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її особисті немайнові права та законні інтереси.

З огляду на викладене, у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому відповідачем, винні, протиправні дії якого щодо поширення недостовірної негативної інформації та образливого і принизливого оціночного судження порушили звичний ритм життя позивача, спокій, призвели до негативних переживань, душевних страждань та змусили його докладати значних додаткових зусиль для організації свого життя, для захисту порушених прав.

Розмір компенсації завданої моральної шкоди позивач визначив у 100000,00 грн. Обов`язок доказування розміру завданої моральної шкоди лежить на позивачеві. На переконання колегії суддів, пред`явлений до стягнення розмір моральної шкоди є непропорційним, надмірним і не є достатньо обґрунтованим. Зокрема, зі скріншоту публікації ОСОБА_2 , розміщеної в соціальній мережі Facebook, убачається, що її вподобали 13 осіб, до публікації є один коментар, її поширили шість разів (а.с. 12-13). Загальнозрозумілим є те, що переглянули публікацію більше осіб порівняно з кількістю тих, які на неї відреагували, однак, даних про таку аудиторію в справі немає, а саме лиш посилання на кількість користувачів соціальної мережі Facebook у 2019 році в Україні та в світі не може слугувати належним, достатнім і достовірним доказом повної обґрунтованості вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Втім і саме по собі розміщення даної публікації на сторінці групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є достатнім для її значного поширення та розголосу в невеликому районному центрі, яким є місто Берегово.

Зважаючи на встановлене, беручи до уваги, що попри поширення відповідних інформації та судження непоправні, незворотні негативні наслідки для позивача не настали, проте водночас позивач вимушений був докладати зусиль для організації свого життя та захисту своїх порушених прав, колегія суддів доходить висновку, що з урахуванням характеру і наслідків завданої шкоди, фактів, що мають значення, вимог розумності і справедливості позов у цій частині доведений частково і розмір компенсації моральної шкоди позивачу слід визначити у 5000,00 грн. Щодо стягнення решти суми компенсації моральної шкоди позов не можна визнати належно обґрунтованим і доведеним.

Поставивши вимогу про спростування недостовірної негативної інформації, позивач просив зобов`язати відповідача включити до спростування такий текст: «Прошу вибачення від ОСОБА_1 за поширення про нього недостовірної інформації та опорочення його честі, гідності та ділової репутації». Тобто, позивач просив зобов`язати відповідача вибачитись перед ним за відповідні дії. Однак, вибачення відповідача перед позивачем не є належним способом захисту права.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4, ч.ч. 2, 4 ЦПК України апеляції позивача ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити, виклавши його резолютивну частину по суті в редакції, яка враховує встановлене під час апеляційного розгляду справи, передбачає задоволення позову частково, визнання недостовірною і такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача інформації, поширеної відповідачем у формулюваннях, щодо яких відповідні обставини встановлені апеляційним судом, відшкодування у визначених апеляційним судом межах моральної шкоди, завданої поширенням указаної недостовірної негативної інформації та образливого і принизливого судження, та відмову у вимогах, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4, ч.ч. 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Берегівського районного суду від 22 вересня 2020 року змінити, виклавши його резолютивну частину по суті в такій редакції:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково:

інформацію, поширену про громадянина і підприємця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 в соціальній мережі Facebook на сторінці групи «Берегове Beregszasz» за посиланням у мережі Internet https://www.facebook.com/groups/38137/permalink/298427 у статті під назвою «СПРАВА «БІЛОГО АВТОБУСА» СПУЩЕНА НА ГАЛЬМАХ, - або, знову замаячила тінь керівника місцевої прокурори ОСОБА_12 »:

текст «який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 » у реченні «От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 » і

текст «На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів» визнати недостовірною і такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію;

зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену ним недостовірну, і таку, що принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію шляхом публікації в соціальній мережі «Facebook» на сторінці групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (посилання в мережі Internet: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) спростування наступного змісту:

«Інформація та факти, поширені мною у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » СПУЩЕНА НА ГАЛЬМАХ, - або, знову замаячила тінь керівника місцевої прокурори ОСОБА_12 », яка була опублікована в соціальній мережі «Facebook» на сторінці групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (посилання в мережі Internet: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про громадянина і підприємця ОСОБА_1 , а саме:

текст «який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 » у реченні «От тут і з`являється на світ, як чорт з табакерки, «сірий кардинал» в особі його батька ОСОБА_6 , який і вніс кошти (всього 306 тисяч гривень) у статутний фонд «Авант-Берегово» за сина та, схоже, і за свого шовгура ОСОБА_7 » і

текст «На фоні цієї, як виявилося, сумнівної фірми, ОСОБА_8 , засвітився декілька разів» - є недостовірними і такими, що принижують честь, гідність і ділову репутацію.»;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди;

в інших вимогах позову відмовити.».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 2 червня 2021 року.

Судді