Справа № 456/3217/20
Провадження № 2/456/364/2021
РІШЕННЯ

іменем України

04 січня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третьої особи Семигинівської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 110,8 кв.м., житловою площею 71,2 кв.м, та господарські будівлі і споруди: літня кухня «Б», сарай «В», убиральня «Г», сарай «Д», сарай «Е», вимощення І, огорожі №№2, 4, 7, хвіртки №№ 5, 6, ворота №8, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.12.1958 батьками позивача є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 08.10.1977 позивач вийшла заміж за ОСОБА_2 , змінивши своє прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». В 1987 матір`ю позивача було завершено будівництво цегляного житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . На підставі рішення виконавчого комітету Стрийської районної Ради народних депутатів № 140 від 21.069.1990 «Про оформлення права власності на будинок (домоволодіння)» було оформлено право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_6 25.06.1990 виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право особистої власності. Згідно довідки № НОМЕР_3 від 10.06.2020, виданої Стрийським МБТІ, право власності на об`єкт нерухомого майна в АДРЕСА_1 , зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_6 . Господарство відноситься до «колгоспного двору» та згідно витягу із погосподарської книги с. Семигинів №235 від 15.06.2020, виданого виконкомом Семигинівської сільської ради Стрийського району, житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 01.06.1990 рахувався як «колгоспний двір» за: головою двору ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_2 , онука ОСОБА_10 , онук ОСОБА_4 , онук ОСОБА_5 . Згідно довідки № 234 від 15.06.2020 виданої виконкомом Семигинівської сільської ради , житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , 1958 р.н., ОСОБА_5 , 1955 р.н. та ОСОБА_5 , 1984 р.н. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 , яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з позивачкою та вели спільне господарство. За життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 . Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини за законом, шляхом подачі відповідних заяв від 15.06.2020. Позивач прийняла спадщину, що відкрилась відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач звернулася до Стрийської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на що отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, щоб визнати право власності на будинок в порядку спадкування, тому позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Петрівський І.М. в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення.

Представник третьої особи Семигинівської сільської ради Стрийського району Львівської області Какось А.І. в судове засідання не з`явився, хоча подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги не заперечують та просить позов задоволити.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.12.1958 Сколівським райбюро ЗАГС Дрогобицької області (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 08.10.1977 Семигинівською сільською радою Стрийського району Львівської області, 08.10.1977 ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_2 та після укладення шлюбу дружина присвоїла прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 09.09.2010 Семигинівською сільською радою Стрийського району Львівської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.18/.

Згідно заповіту посвідченого 02.08.1994 секретарем виконкому Семигинівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №27 вбачається, що ОСОБА_6 на випадок своєї смерті розпорядилася, що все майно разом з будівлями, що знаходиться в с. Семигинів, Стрийського району, Львівської області і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що матиме право за законом заповіла своїй дочці ОСОБА_1 /а.с.19/.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.06.1990, виданого виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів вбачається, що цілий жилий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 /а.с.9/.

Згідно довідки №299 від 12.08.2020, виданої виконкомом Семигинівської сільської ради, ОСОБА_6 на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 разом з: дочкою - ОСОБА_1 , 1958 р.н., зятем ОСОБА_2 , 1955 р.н. та онукою ОСОБА_5 , 1984 р.н. /а.с.11/.

Згідно витягу з погосподарської книги с. Семигинів від 15.06.2020 №235 вбачається, що станом на 01.06.1990 житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_6 головою двору та членів колгоспного двору: зять ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_1 , онука ОСОБА_10 , онук ОСОБА_4 , онук ОСОБА_5 /а.с.12/.

Довідкою № 236 від 15.06.2020, виданої виконкомом Семигинівської сільської ради Стрийського району Львівської області підтверджено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці загальною площею 0,36 га, з них: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд; 0,11 га для ведення особистого селянського господарства /а.с.13/.

Відповідно до заяв від 15.06.2020 ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили, що відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 та про наявність частки у спадщині. Спадщина не прийнята, на частку спадкового майна не претендують /а.с.14-17/.

З копії матеріалів технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виданого 17.06.2020 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, згідно якого житловий будинок «А-1», загальною площею 110,8 кв.м., житловою площею 71,2 кв.м, та господарські будівлі і споруди: літня кухня «Б», сарай «В», убиральня «Г», сарай «Д», сарай «Е», вимощення І, огорожі №№2, 4, 7, хвіртки №№ 5, 6, ворота №8 та інвентаризаційна вартість становить 150000 грн. /а.с.22-35/.

Згідно відповіді від 25.05.2020 № 535/02-14 Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. вбачається, що заведено спадкову справу за №265/2020, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на спадщину видати неможливота рекомендовано звернутись до суду, щоб визнати за собою право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (в редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР (в редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 належав суспільній групі господарств «колгоспний двір», членами якого були: ОСОБА_6 головою двору та членів колгоспного двору: ОСОБА_2 (зять), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_10 (онука), ОСОБА_4 (онук), ОСОБА_5 (онук). Частка кожного члена двору становила 1/6.

З долученого до матеріалів справи рішення про відмову № 535/02-14 від 25.05.2020 судом встановлено, що виключно ОСОБА_1 зверталася із заявою про оформлення права власності на спірне майно, проте отримала відмову для вчинення відповідної дії /а.с. 21/.

Окрім того, з долучених до матеріалів справи, належним чином завірених та сформованих заяв відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що останнім відомо про належне кожному з них право на частку в майні колгоспного двору, проте останні відмовляються від своїх часток у користь позивача /а.с. 14-17/.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи, що позивач отримати свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок не має можливості у зв`язку з відмовою компетентного органу у видачі такого; відповідачі позовні вимоги визнали та проти задоволення позову не заперечують, відмовившись від свої часток у майні колгоспного двору в користь позивача, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 110,8 кв.м., житловою площею 71,2 кв.м, та господарські будівлі і споруди: літня кухня «Б», сарай «В», убиральня «Г», сарай «Д», сарай «Е», вимощення І, огорожі №№2, 4, 7, хвіртки №№ 5, 6, ворота №8, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Р. Т. Шрамко