КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року

справа №357/8078/19

провадження № 22-ц/824/4363/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори»

відповідачі - ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Пролісок», Фермерське господарство «Дари Ланів», Державний реєстратор Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшина Марина Олександрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» - на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Кошель Б.І., у справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів», Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року позивач Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просило:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 8С від 10.12.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Пролісок» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0062 загальною площею 1,4076 га;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 8С від 10.12.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Дари Ланів» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0061 загальною площею 1,4075 га;

- скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М.О. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0062 загальною площею 1,4076 га, індексний номер 44605818 від 14.12.2018, 09:42:39;

- скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М.О. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0061 загальною площею 1,4075 га, індексний номер: 44606138 від 14.12.2018, 09:48:44;

- витребувати із незаконного володіння та користування ФГ «Пролісок» на користь Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0062 загальною площею 1,4076 га, розташовану у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

- витребувати із незаконного володіння та користування ФГ «Дари Ланів» на користь Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0061 загальною площею 1,4075 га, розташовану на території Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

- внести зміни до договору оренди землі № 149 від 20.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та Приватним орендним сільськогосподарським підприємством «Сидори», шляхом його викладення в новій редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПОСП «Сидори» було укладено договір оренди землі №149, за яким ОСОБА_1 передав позивачу земельну ділянку площею 2,8151 га з кадастровим номером :04:005:0046, розташованої у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, строком на десять років.

14.04.2014 року проведено державну реєстрацію зазначеного права оренди на підставі рішення за індексним номером 12422692.

Протягом усього часу дії договору оренди позивач користується земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачує орендну плату. Проте, починаючи з лютого 2018 року відповідач ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на позбавлення ПОСП «Сидори» права користування за договором оренди.

За скаргою, поданою ОСОБА_1 та іншими особами до Міністерства юстиції України 28.02.2018 року, Міністерство наказом № 728/5 від 15.03.2018 року скасувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0046 за ПОСП « Сидори».

В подальшому, 05.03.2018 року, ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Еліта-2010» договір оренди №82 цієї ж земельної ділянки, який було розірвано 05.03.2018 року.

26.11.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0046 на дві - площею 1,4075 га з кадастровим номером :04:005:0061 та площею 1,4076 га з кадастровим номером :04:005:0062.

11.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на сформовані внаслідок поділу спірні земельні ділянки за ОСОБА_1

10.12.2018 року ОСОБА_1 уклав договір оренди земельної ділянки № 8С, за яким передав в оренду Фермерському господарству «Пролісок» земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0062 та договір оренди земельної ділянки № 8С, за яким передав в оренду з Фермерському господарству «Дари Ланів» земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0061. 14.12.2018 року державний реєстратор Ілюшина М.О. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди за ФГ «Дари ланів» та ФГ «Пролісок».

Позивач стверджує, що скасування Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за підприємством права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0046, що виникло на підставі договору оренди, не припинило це право і жодним чином не вплинуло на його дійсність, договір оренди є дійсним, а тому права ПОСП «Сидори» як законного орендаря підлягають судовому захисту.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 рокуу задоволення позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» просить рішення скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що договори оренди землі, які укладені після 01.01.2013 року, починають свій перебіг з моменту їх укладення, тобто підписання сторонами, а не державної реєстрації, як зазначено судом першої інстанції. Вказує, що договір оренди землі, укладений між ПОСП «Сидори» та ОСОБА_1 , набрав чинності з моменту його підписання та діяв на момент укладення оспорюваних правочинів і проведення державної реєстрації права оренди на земельні ділянки за ФГ «Пролісок» та ФГ «Дари Ланів», у зв`язку із чим останніми порушено право оренди позивача на спірні земельні ділянки.

Посилалається також на те, що судом не враховано висновки Верховного Суду, згідно яких відсутність державної реєстрації права оренди на земельну ділянку не позбавляє орендаря права оспорювати договір оренди землі, укладений власником земельної ділянки з іншим орендарем.

Вважає, що скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди ПОСП «Сидори» не призвело до припинення самого права оренди, яке виникло у підприємства на підставі договору.

Зазначає, що поділ земельної ділянки не припиняє право оренди, що виникло у її землекористувача до її поділу, та не погоджується із висновком суду, про те, що поділ земельної ділянки унеможливлює захист прав позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ФГ «Дари Ланів» та ФГ «Пролісок» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 та представник ФГ «Дари Ланів», «ФГ «Пролісок» проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що державна реєстрація права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0046 за позивачем ПОСП «Сидори» була скасована, що свідчить про відсутність у позивача права оренди і як наслідок відсутність порушення його прав оспорюваними договорами оренди як на момент реєстрації зазначених договорів, так і на момент пред`явлення позову.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що станом на час розгляду справи земельна ділянка, яка були предметом договору оренди, поділена, внаслідок чого сформовано інші земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери та які передані у власність ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належала земельна ділянки площею 2,8151 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:005:0046, розташована у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с. 19 т.1).

20 грудня 2013 року між ПОСП «Сидори» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі б/н, за яким останній передав позивачу в оренду земельну ділянку площею 2,8151 га з кадастровим номером: :04:005:0046 строком на 10 років (а.с. 15-16 т.1).

Згідно п. 37 договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

14.04.2014 року державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Юхно Н.В. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за позивачем за індексним номером 12422692 (а.с.21 т.1)

Також, судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України № 728/5 від 15 березня 2018 року задоволена колективна скарга громадян, в тому числі ОСОБА_1 , та серед іншого скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди за ПОСП «Сидори» на належну ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :04:005:0046, яке було зареєстроване на підставі договору оренди №149 від 20 грудня 2013 року. Підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ПОСП «Сидори» стало звернення власників земельних ділянок до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України із скаргою, яка обґрунтована тим, що договори оренди із ПОСП «Сидори» були зареєстровані за відсутності необхідних на те документів, зокрема, без підписаних власниками земельних ділянок договорів, заяв на вчинення реєстраційних дій, відповідних проплат за вчинення реєстраційних дій та інше (а.с.25-34 т.1).

Скасування іншого речового права ПОСП «Сидори» на вищезазначену земельну ділянку здійснено державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко С.С. 15.03.2018 року, індексний номер рішення: 40128149 (а.с. 24 т.1).

05.03.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Еліта-2010» укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки №82 строком до 05.03.2028 року (а.с. 23 т.1).

04.12.2018 року ОСОБА_1 та ТОВ « Еліта-2010» уклали договір про розірвання укладеного між ними договору оренди землі від 05.03.2018 року (а.с. 23 звор. стор. т.1).

11.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про закриття об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 2,8151 га з кадастровим номером :04:005:0046, підстава: поділ об`єкта нерухомого майна, заява про розподіл земельної ділянки (а.с. 22т.1).

Встановлено, що ОСОБА_1 здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0046 на дві - площею 1,4075 га з кадастровим номером :04:005:0061 та площею 1,4076 з кадастровим номером :04:005:0062, (а.с. 42, 43-46).

10 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Дари Ланів» укладено договір № 8С оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0061 загальною площею 1,4075 га ( а.с. 235-236 т.1).

10 грудня 2018 року укладено договір №8С оренди земельної ділянки з кадастровим номерам :04:005:0062 загальною площею 1,4076 га, з Фермерським господарством «Пролісок» (а.с. 233-234 т.1).

14.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди за ФГ « Дари ланів» та ФГ « Пролісок» (а.с. 237-238 т.1).

Обґрунтовуючи поданий позов ПОСП «Сидори» зазначило, що скасування Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за підприємством права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :04:011:0032, не припинило це право і жодним чином не вплинуло на його дійсність. Договір оренди є дійним, у судовому порядку не оспорювався, строк оренди не закінчився. Будь-які підстави для розірвання або припинення договору відсутні. Поділ земельної ділянки був проведений без відома та згоди позивача, з порушенням вимог ч. 12 ст. 186 ЗК України, та не припинив право оренди ПОСП «Сидори».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Системний аналіз ст.ст. 210, 638 ЦК України у взаємозв`язку зі ст.ст. 125, 126 ЗК України та ст. 6 Закону України «Про оренду землі» дають підстави для висновку, що договір оренди землі є вчиненим з дня проведення державної реєстрації.

Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17, постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 357/8110/18.

Так, наказом Міністерства юстиції України № 728/5 від 15 березня 2018 року скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди за ПОСП «Сидори» на належну ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :04:005:0046, яке було зареєстроване на підставі договору оренди від 20 грудня 2013 року.

Наказ Міністерства юстиції України № 728/5 від 15 березня 2018 року не скасований, та є чинним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки державна реєстрація речового права позивача на спірну земельну ділянку була скасована 15 березня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір оренди землі є укладеним і таким, що набрав чинності з моменту підписання ОСОБА_1 та підприємством, судом не приймається, оскільки для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того, пунктом 37 укладеного між ПОСП «Сидори» та ОСОБА_1 договору оренди визначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував висновки Верховного Суду у справах №№ 291/421/17, 291/422/17, 291/426/17, згідно яких відсутність державної реєстрації права оренди на земельну ділянку не позбавляє орендаря права оспорювати договір оренди землі, укладений власником земельної ділянки з іншим орендарем, колегія суддів оцінює критично, оскільки судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що державна реєстрація права оренди земельної ділянки за позивачем ПОСП «Сидори» була скасована, що свідчить про відсутність у позивача права оренди і як наслідок відсутність порушення його прав оспорюваними договорами оренди, як на момент реєстрації зазначених договорів, так і на момент пред`явлення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 04 грудня 2020 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

У відзиві на апеляційну скаргу представником ФГ «Пролісок» та ФГ «Дари Ланів» порушено питання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн на кожне з господарств.

У відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 порушено питання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 12500,00 грн.

Представником ПОСГ «Сидори» до Київського апеляційного суду подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат понесених на правничу допомогу представником ФГ «Пролісок» надано: договір про надання правничої допомоги № 56 від 19.02.2021 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 22.02.2021 року, виписку по рахунку на підтвердження здійснення оплати послуг у розмірі 5000,00 грн.

На підтвердження витрат понесених на правничу допомогу представником ФГ «Дари Ланів» надано: договір про надання правничої допомоги №57 від 19.02.2021 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 22.02.2021 року, виписку по рахунку на підтвердження здійснення оплати послуг у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2. Договорів про правничу дорогу № 56, № 57 гонорар за правничу допомогу становить 5000,00 грн. За виграну справу у суді апеляційної інстанції, клієнт сплачує адвокату гонорар успіху в розмірі 4000,00 грн.

На підтвердження витрат понесених на правничу допомогу представником ОСОБА_1 надано договір про надання правової допомоги 20/21 від 04 лютого 2021 року; додаток №1 до договору про надання правової допомоги, акт виконаних робіт №1, товарний чек № 35 від 19.02.2021 року про оплату наданих послуг у розмірі 7500,00 грн.

Відповідно до п.2 Акту виконаних робіт №1 за надання послуг клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 12500,00 грн, з яких 7500,00 грн гонорар адвоката за надані послуги, а 5000,00 грн - гонорар успіху.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів бере до уваги заперечення представника ПОСП «Сидори» щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що адвокатом АО «МКБ Групп» Косяком В.М. одночасно надавалася правнича допомога ФГ «Пролісок» та ФГ «Дари Ланів», обсяг юридичних послуг вказаним відповідачам є ідентичним, відзив на апеляційну скаргу є спільним, аналіз та вивчення судової практики та документів стосувався однакових правовідносин, участь у судовому засіданні приймав один представник від двох товариств, тому визначений розмір витрат не є співмірним із наданими послугами та підлягає зменшенню до 5 000 грн на користь кожного з відповідачів.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної представником роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі, колегія суддів також вважає, що витрати на правничу допомогу, зазначені представником ОСОБА_1 у розмірі 12500,00 грн є завищеними.

Враховуючи наведене, складність даної справи, надані сторонами докази, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, беручи до уваги доводи скаржника щодо зменшення розміру витрат понесених на правничу допомогу, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у наступному розмірі: на користь ФГ «Пролісок» - 5 000 грн.; на користь ФГ «Дари Ланів» - 5 000 грн., на користь ОСОБА_1 - 6 000 грн.

Керуючись ст.ст.133,137,141, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року залишити без змін.

Стягнути із Приватного орендного сільськогосподарськогого підприємства «Сидори» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Стягнути із Приватного орендного сільськогосподарськогого підприємства «Сидори» на користь Фермерського господарства «Пролісок» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Стягнути із Приватного орендного сільськогосподарськогого підприємства «Сидори» на користь Фермерського господарства «Дари Ланів» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів

Повний текст постанови виготовлено 03 червня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді