Номер провадження: 22-ц/813/8481/21
Номер справи місцевого суду: 493/1295/19
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Артеменка І.А., Громіка Р.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного виконавця Балтського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ткачук Марини Іванівни, КП Новоселівська сільська рада «Регіональне бюро державної реєстрації», третя особа - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконними та скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу, про відновлення становища, яке існувало до порушення, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , державного виконавця Балтського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ткачук М.І., КП Новоселівська сільська рада «Регіональне бюро державної реєстрації», третя особа - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконними та скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу, про відновлення становища, яке існувало до порушення.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору.

28 травня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом:

-накладення арешту на 1/2 частини нежилого приміщення, загальною площею 80,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-встановлення заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо переоформлення/реєстрації права власності на 1/2 частини нежилого приміщення, загальною площею 80,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-встановлення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема, але не виключно: Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та іншим суб`єктам Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, та які вправі вчиняти реєстраційні дії відповідно до чинного законодавства України, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 1/2 частини нежилого приміщення, загальною площею 80,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-встановлення заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, в тому числі правочини, щодо відчуження на користь інших осіб та/або обтяження будь-яким способом 1/2 частини нежилого приміщення, загальною площею 80,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 ..

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду заяви встановлено, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , треті особи - ОСОБА_7 , ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів було задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики у сумі 102 000 грн., 3% річних від простроченої суми - 6 379,90 грн., індекс інфляції в розмірі 73 338 грн., судові витрати в сумі 31 820,50 грн., а всього 213 538,40 грн..

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року рішення Балтського районного суду Одеської області від 29.07.2015 року змінено та зменшено суму судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_2 з 31 820,50 грн. до 2 077,42 грн., а всього 183 795,32 грн..

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті спадщину прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , так як на день його смерті вони проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року у незмінній частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року відхилено, вказані судові рішення залишено без змін.

01 липня 2016 року Балтським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист №493/859/13-ц про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 183 795,32 грн..

25 липня 2016 року постановою Балтського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №493/859/13-ц, виданого Балтським районним судом Одеської області 01 липня 2016 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 183 795,32 грн., виконавче провадження №51758510.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 19 травня 2017 року замінено у виконавчому провадженні №51758510 від 25 липня 2016 року щодо примусового виконання виконавчого листа №493/859/13-ц від 01 липня 2016 року, виданого на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року, боржника ОСОБА_6 його правонаступниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..

19 вересня 2017 року Балтським районним судом Одеської області видано виконавчий лист №493/859/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 183 795,32 грн., боржник - ОСОБА_1 ..

19 вересня 2017 року Балтським районним судом Одеської області видано виконавчий лист №493/859/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 183 795,32 грн., боржник - ОСОБА_3 ..

25 вересня 2017 року постановою Балтського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про заміну сторони виконавчого провадження від 25 вересня 2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа №493/859/13-ц, виданого 01 липня 2016 року Балтським районним судом Одеської області, у виконавчому провадженні №51758510 від 25 липня 2016 року боржника ОСОБА_6 замінено на ОСОБА_3 , та на основі заяви стягувача відкрито виконавче провадження №54759805, де боржника ОСОБА_6 замінено на ОСОБА_1 ..

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 08 січня 2019 року виконавчий лист, виданий Балтським районним судом Одеської області 19 вересня 2017 року у справі №493/859/13-ц №1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 183 795,32 грн., та виконавчий лист №2 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 183 795,32 грн., визнані такими, що не підлягають виконанню.

Постановами Балтського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 12 лютого 2019 на підставі цих ухвал виконавчі провадження були закінчені.

13 травня 2019 року Балтським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист №493/859/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 183 795,32 грн., боржник - ОСОБА_1 та виконавчий лист №493/859/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 183 795,32 грн., боржник - ОСОБА_3 ..

14 травня 2019 року старшим державним виконавцем Балтського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Ткачук М.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59115579 з примусового виконання виконавчого листа №493/859/13-ц виданого 13 травня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 183 795,32 грн., боржник - ОСОБА_3 ..

15 травня 2019 року державним виконавцем Балтського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Івановим С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59114212 з примусового виконання виконавчого листа №493/859/13-ц виданого 13 травня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 183 795,32 грн., боржник - ОСОБА_1 ..

Як вбачається із постанови державного виконавця та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 13 червня 2019 року, при проведенні виконавчих дій було описано 1/2 частину нежилого приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 , залучено суб`єкта оціночної діяльності, отримано звіт про оцінку майна, тричі проводилися електронні торги, які не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про бажання залишити за собою нереалізоване майно, від якого на депозитний рахунок надійшли кошти, які становлять різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягає стягненню на його користь, тому державним виконавцем постановлено передати стягувачу ОСОБА_2 нежиле приміщення (1/2 частина), що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 посилаючись на те, що на підставі виданих 13 травня 2019 року Балтським районним судом Одеської області виконавчих листів державним виконавцем 14 травня 2019 року та 15 травня 2019 року безпідставно відкрито виконавчі провадження, так як раніше за вказаним судовим рішенням були закінчені виконавчі провадження згідно постанов державного виконавця від 12 лютого 2019 року, і ці постанови не були скасовані на момент відкриття виконавчих проваджень. Крім того, постанова та акт Балтського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 13 червня 2019 року про передачу майна стягувачу ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки вищевказане нерухоме майно необхідне їй для професійних занять і є єдиним джерелом доходу, а тому дані постанова та акт порушують її право власності, тому їх слід визнати незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Тому вона звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати незаконними та скасувати постанову та акт Балтського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 13 червня 2019 про передачу 1/2 частини нежилого приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , стягувачу ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу; відновити становище, що існувало до порушення її прав, шляхом виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_2 на 1/2 частини нежилого приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Судова колегія звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову та акт Балтського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 13 червня 2019 року про передачу майна стягувачу ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу. Однак, заходи забезпечення позову у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» відповідно до положень норм матеріального і процесуального права відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим подана ОСОБА_1 заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 381 ЦПК України,Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 01 червня 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

І.А.Артеменко

Р.Д.Громік