Справа № 212/1294/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за відсутності учасників справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Швець Михайло Євгенович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Придніпровська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним,
15 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Швець М.Є., звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений на Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі 22 січня 1998 року між ОСОБА_4 та відповідачами.
В обґрунтування позову посилається на те, що його її чоловік ОСОБА_4 22 січня 1998 року придбав у відповідачів ОСОБА_2 , яка діяла за себе та за неповнолітню дочку ОСОБА_3 , квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Договір купівлі-продажу був посвідчений Придніпровською товарною біржею нерухомості, без нотаріального посвідчення. Після укладення угоди покупець зареєстрував у Криворізькому БТІ право власності на квартиру на своє ім`я. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його у встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса їй було відмовлено у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, а також неповнолітня особа не може бути учасником біржі. На теперішній час виникла необхідність у визнанні угоди дійсною, оскільки у інший спосіб позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права.
Ухвалою суду від 18 березня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 05 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті.
Позивач та її представник до суду не з`явилися, у наданій суду письмовій заяві просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Представник третьої особи Придніпровської товарної біржі, яка була належним чином повідомлена про час, місце та дату проведення судового засідання, до суду не з`явився, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності представника суду не надано, письмових пояснень від третьої особи також не надходило.
За викладених обставин, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 29 серпня 1992 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, актовий запис № 702, після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_6 (а.с. 10).
22 січня 1998 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_2 , (Продавець) та ОСОБА_4 (Покупець) уклали договір купівлі-продажу, згідно умов якого Продавець продав, а Покупець купив квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 13).
У договір зазначено про те, що він зареєстрований на Придніпровській товарній біржі (Криворізька філія) за №89-Н/98 та на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню. На підставі ст. 227 ЦК України підлягає реєстрації у Криворізькому Бюро технічної інвентаризації (а.с. 13 зворотній бік).
Згідно з копією Реєстраційного посвідчення 15 червня 1998 року квартира АДРЕСА_1 БТІ зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 в реєстровій книзі під № 82 П аркуш № 380 запис № 380 (а.с. 14).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Покровським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 19).
Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Гуц Ю.В. від 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_4 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з невідповідністю вимогам чинного законодавства правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 12).
Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.
За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно ч. 2 якої - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Положеннями ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.
Договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин України. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.
Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.
Таким чином, у період укладання спірного договору купівлі-продажу існував пробіл у чинному законодавстві, оскільки згідно ст. ст. 242, 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Разом з тим, у відповідності зі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню.
За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР), а у відповідності до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.
Як убачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором - уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцю на праві власності нерухомого майна. ОСОБА_4 , як покупцем, усі умови за договором виконані.
Оскільки, ОСОБА_4 повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплатив за придбане майно грошові кошти, фактично володів об`єктом нерухомості, право власності на квартиру було зареєстровано за ним у встановленому на час спірних правовідносин порядку, угода купівлі-продажу не визнавалась недійсною, таким чином він на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст. 49 Закону України «Про власність» набув право власності на спірний об`єкт нерухомості і правомірно володів ним. Передбачених законом підстав для не визнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості в судовому порядку не має.
Таким чином, суд вважає, що сторони в договорі домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу об`єкту нерухомості, факт повного виконання договору встановлений, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визнання угоди дійсною підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений останньою судовий збір при подачі позову у розмірі по 454,00 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Швець Михайло Євгенович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Придніпровська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 22 січня 1998 року між ОСОБА_2 , діючою за себе та за неповнолітню ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , зареєстрований на Придніпровській товарній біржі (Криворізька філія), реєстраційний номер 89-Н/98.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 454,00 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Повне судове рішення складено та підписано 04 червня 2021 року.
Суддя: О. В. Колочко