Справа № 310/3693/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 січня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Уставицькій Н.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлових приміщень, стягнення заборгованості за договором оренди, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди нежитлових приміщень, стягнення заборгованості за договором оренди. Свій позов мотивував тим, що він є власником будівлі вівцеферми, що складається з: основної будівлі «А», прибудов «а», «а1», сараю «Г», навісу «Д», воріт №1,2, парканів №3,4,5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується доданою до позовної заяви копією рішення Господарського суду Запорізької області від 15.02.2011 року. 10.09.2012 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір оренди вищезазначених приміщень. Починаючи з 2016 року відповідач з невідомих причин припинив вносити оплату за договором оренди, яка згідно п.3.1.1. договору складає 150 грн. на місяць. Він декілька разів надсилав відповідачеві вимоги щодо погашення заборгованості, але жодного разу відповіді не надходило. Сума заборгованості складається з: заборгованості по договору оренди нежитлових приміщень - 42 місяці (період з 01.10.2016 року по 03.2020року) * 150 грн. = 6300 грн.; пеня за прострочення сплати орендної плати з урахуванням строку позовної давності 1 рік складає 2029,38 грн.; заборгованість за надані послуги БРЕС 2537.10 грн., а всього 10866.48 грн. Зазначив, що після укладення договору оренди відповідач звернувся з даним документом до Бердянського РЕМ і оформив на своє ім`я особовий рахунок по сплаті за надані послуги з енергопостачання. Коли він дізнався про існування боргу, як власник нерухомого майна, звернувся до Бердянського РЕМ, із бажанням погасити заборгованість, щоб уникнути припинення (відключення) електропостачання, але йому було відмовлено та повідомлено, що дія договору оренди не припинена і заборгованість має сплатити саме ОСОБА_5 .. Таким чином він змушений звернутися до суду саме з позовом про розірвання договору оренди нежитлових приміщень та стягнення заборгованості за договором оренди. Просив розірвати договір оренди нежитлових приміщень, укладений між ним та ОСОБА_4 10.09.2012 року, стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди в розмірі 10866,48 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

19 жовтня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

До початку судового засідання від представника позивача адвоката Бзарова Р.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 , сповіщений про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 є власником будівлі вівцеферми, що складається з: основної будівлі «А», прибудов «а», «а1», сараю «Г», навісу «Д», воріт №1,2, парканів №3,4,5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Господарського суду Запорізької області №20/114/10 від 15.02.2011 року (а.с.4-5).

10 вересня 2012 року між ПП ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_4 (орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень (а.с.6-7).

Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору, орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення вівцеферму по АДРЕСА_1 площею 590,9 кв.м. з електричним устаткуванням, а орендар зобов`язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно в належному стані.

Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, сплачувати у встановлені чинним законодавством України строки платежі за послуги з обслуговування приміщення: водопостачання, електроенергію, та ін., а також плату за земельну ділянку під цією будівлею (п.п.2.1.5, 2.1.6 Договору).

Згідно з п. 3.1.1 Договору розмір орендної плати становить 150 грн. на місяць. Орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності орендаря щомісячно до 5 числа поточного місяця.

Відповідно до п.4.3 Договору у разі прострочення сплати орендної плати орендар зобов`язується сплатити пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України за кожний день прострочення.

Згідно з п. 5.2 Договору договір може бути достроково розірваний за ініціативою орендодавця, якщо орендар не сплачує орендну плату більше трьох місяців підряд.

Як вбачається з акту прийому-передачі майна, наданого за Договором оренди нежитлового приміщення від 10.09.2012р., орендар ОСОБА_4 прийняв, а орендодавець ОСОБА_3 передав майно відповідно до зазначеного Договору (а.с.8).

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача по орендній платі за договором оренди нежитлових приміщень від 10.09.2012р. складає 6300 грн. за період з 01.10.2016р. по 01.03.2020р. Крім того, пеня за прострочення сплати орендної плати з урахуванням строку позовної давності 1 рік складає 2029,38 грн., заборгованість за послуги електропостачання 2537,10 грн. Загальна сума заборгованості становить 10866,48 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2016р. та 22.12.2018р. орендодавцем ОСОБА_3 на адресу орендаря ОСОБА_4 було надіслано вимоги щодо погашення заборгованості по орендній платі та заборгованості за послуги електропостачання.

Проте відповідачем зазначена заборгованість не сплачена.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦПК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідженими доказами по справі встановлено, що відповідач ОСОБА_4 у строки встановлені договором оренди нежитлового приміщення від 10.09.2012 року орендну плату своєчасно не сплачував з 01.10.2016р. та не проводив оплату за спожиту електроенергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦПК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд (ч.1 ст. 782 ЦПК України).

Таким чином, оскільки відповідач користувався нежитловим приміщенням з 10 вересня 2012 року, проте з 01.10.2016р. орендної плати позивачу не сплачував, тобто неналежним чином не виконував свої зобов`язання за договором оренди, суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення оспорюваного договору оренди шляхом його розірвання та стягнення суми заборгованості за договором оренди.

У п. 4.3 договору оренди нежитлового приміщення від 10.09.2012р. сторони за договором погодили, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення.

Згідно проведеного позивачем розрахунку пені за несплату боргу по орендній платі розмір пені становить 2029,38 гривень.

Дослідженими доказами по справі встановлено, що вимоги позивача про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, а також стягнення з відповідача на його користь боргу з орендної плати в розмірі 630,00 гривень, боргу за спожиту електроенергію в розмірі 2537,10 гривень та 2029,38 гривень пені за несвоєчасну сплату орендної плати ґрунтуються на договорі та чинному законодавстві, є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 206, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди нежитлових приміщень, укладений 10 вересня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором оренди в розмірі 10866 грн. 48 коп. та судові витрати в розмірі 1680 грн. 00 коп., а всього 12546 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок шість) грн. 48 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 29 січня 2021 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян