Справа № 635/6850/18
Провадження № 6/635/69/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Бобко Т.В.

секретар судових засідань Дзюба А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України Нагорної Катерини про розшук боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України Нагорна Катерина звернулась до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 . В обґрунтування подання зазначила, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №57558496 з примусового виконання судового наказу №635/6850/18, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 заробітку платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 25 вересня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Постановою державного виконавця від 01 листопада 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого документа. 25 липня 2019 року винесене повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного державного реєстру боржників, копії якого направлені сторонам по справі. 25 липня 2019 року державним виконавцем винесені постанови про арешт майна боржника, про встановлення тимчасових обмежень, що передбачені ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»; про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортирними засобами, копії яких направлені сторонам та відповідним органам для виконання. 23 жовтня 2020 року був направлений запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської області про надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника. 26 листопада 2020 року було здійснено вихід державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого, зі слів сусудів, встановлено, що за вказаною адресою на теперішній час у будинку боржник не мешкає, місце проживання боржника невідоме, постійного місця проживання боржник не має, лише іноді з`являється в селі. Крім того, сусіди повідомили, що боржник веде антисоціальний образ життя та зловживає спиртним напоями. 09 грудня 2020 року був здійснений повторний вихід державного виконавця за вищевказаною адресою і зі слів сусідів були встановлені аналогічні обставини, як за результатами першого виходу. У відповідь на запит державного виконавця встановлено, що нерухоме та рухоме майно за боржником не зареєстровано, боржник не є фізичною особою-підприємцем, не отримує пенсії, доходів, не працює за трудовим договором та не має відкритих рахунків у банківських та інших фінансових установах. Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість зі сплати аліментів станом на 15 грудня 2020 року становить 65809 гривень. Постановою державного виконавця від 15 грудня 2020 року винесено постанову про накладення на боржника штрафу за несплату аліментів у розмірі 32904 гривень. Отже, у зв`язку із наявністю у особи невиконаних зобов`язань покладених на нього виконавчим листом №635/6850/18, просить оголосити боржника у розшук. В матеріалах справи мається заява стягувача ОСОБА_2 про розгляд подання за її відсутності, в якій вона просить постановити вмотивоване рішення про розшук боржника.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався без виклику учасників справи, що відповідає вимогам ст. 438 ЦПК України, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали, додані до заяви та матеріали цивільної справи №635/6850/18, вважає, що підстави для задоволення подання державного виконавця про розшук боржника відсутні, виходячи з наступних підстав.

12 жовтня 2018 року Харківським районним судом Харківської області був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Судом наказ набрав законної сили 12 жовтня 2018 року

Постановою державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зябченко В.Є. від 01 листопада 2018 року відкрито виконавче провадження за судовим наказом №635/6850/18, виданим Харківським районним судом Харківської області 12 жовтня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 заробітку платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 25 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

25 липня 2019 року державним виконавцем Зябченко В.Є. винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Постановою старшого державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зябченко В.Є. від 25 липня 2019 року винесено постанову про арешт майна, якою накладений арешт на все майно ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зябченко В.Є. від 25 липня 2019 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості за сплати аліментів.

Постановою старшого державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зябченко В.Є. від 25 липня 2019 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості за сплати аліментів.

Постановою старшого державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зябченко В.Є. від 25 липня 2019 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві полювання до погашення заборгованості за сплати аліментів.

Постановою старшого державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Зябченко В.Є. від 25 липня 2019 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості за сплати аліментів.

Постановою головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Д.О. від 15 грудня 2020 року накладений арешт на грошові кошти, що мітяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті, після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Постановою головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Д.О. від 22 грудня 2020 року на боржника ОСОБА_6 наклшадений штраф у розмір 3204,56 гривень за невиконання рішення суду.

Також судом встановлено, що державним виконавцем здійснені запити до відповідних органів щодо витребування відомостей про наявність у боржника рухомого та нерухомого майна, отримання ним пенсії, відомостей про те, чи працює він за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. Однак, за відомостями відповідних органів, такі відомості відсутні.

26 листопада 2020 року державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцевим Д.О. складений акт, зі змісту якого вбачається, що державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника, однак його не було вдома. 09 грудня 2020 року державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцевим Д.О. складений ще один акт, зі змісту якого вбачається, що державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника, вказаним у виконавчому документі, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , однак двері будинку ніхто не відчинив, перевірити майновий стан не виявилось можливим.

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За правилами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Так, судом встановлено, що виконавчим документом, за яким здійснюється виконавче провадження, в межах якого державний виконавець звертається до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_7 є судовий наказ. Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року №916/1605/15-г та від 31 липня 2019 року № 554/13475/15-ц.

До подання державним виконавцем додані документи з матеріалів виконавчого провадження, які не містять жодних відомостей щодо направлення боржнику як копії постанови про відкриття виконавчого провадження, так і інших постанов, винесених державним виконавцем, а також щодо отримання останнім таких документів. Отже, матеріали справи не містять достатніх даних щодо обізнаності боржника про наявність відносно нього виконавчого провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»визначено перелік заходів щодо примусового виконання рішення суду, одним з яких є розшук боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до вимог ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Розшук боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень розшук боржника юридичної особи та розшук майна боржника здійснюється безпосередньо державним виконавцем без звернення до суду шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Згідно п. 4 розділу IХ Інструкції за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

Отже, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону N 1404-VIII, державний виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи.

Звертаючись до суду з поданням про розшук боржника державний виконавець повинен надати докази щодо того, що ним з`ясовувалось місцезнаходження боржника, але вони не дали позитивних результатів. Такими доказами можуть бути: а) отриманні відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримана інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірка наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримана інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримана інформації про боржника з інших джерел.

Відповідно до п.14 ч.2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування заявлених вимог покладено на сторону, яка звернулась до суду.

Разом з тим, державний виконавець в обґрунтування свого подання, не надав жодних доказів на підтвердження здійснення ним достатніх заходів щодо встановлення місцезнаходження боржника. Так, державний виконавець посилається у поданні на те, що ним були здійснені неодноразові запити до Відділу обліку та моніторингу м. Харкова та Харківської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника, тоді як матеріали справи не містять ані відомостей щодо направлення таких запитів, ані відомості щодо отриманих відповідей на запити. Матеріали справи взагалі не містять даних щодо направлення державним виконавцем запиту до відповідних органів для встановлення місця проживання боржника.

Також державний виконавець посилається на те, що 26 листопада 2020 було здійснено вихід державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого, зі слів сусідів, встановлено, що за вказаною адресою на теперішній час у будинку боржник не мешкає, місце проживання боржника невідоме, постійного місця проживання боржник не має, лише іноді з`являється в селі. Крім того, сусіди повідомили, що боржник веде антисоціальний образ життя та зловживає спиртним напоями. 09 грудня 2020 року був здійснений повторний вихід державного виконавця за вищевказаною адресою і зі слів сусідів були встановлені аналогічні обставини, як за результатами першого виходу. Разом з тим, такі доводи державного виконавця жодним чином не підтверджені належними доказами, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо допиту сусідів, які б повідомили вказані у поданні обставини, не містять таких даних і додані акти державного виконавця від 26 листопада 2020 року та від 09 грудня 2020 року, в яких відсутні будь-які відомості щодо допиту свідків, зокрема сусідів. Крім того, зазначені акти жодним чином не підтверджують того факту, що боржник за вказаною адресою не проживає та його місцезнаходження невідоме. Матеріали справи також не містять будь-яких відомостей щодо направлення викликів на адресу боржника до державного виконавця.

Отже, додані до подання докази не містять переконливих даних про те, що державним виконавцем були вжиті всі необхідні та визначені законом заходи для встановлення місця знаходження боржника, а відтак звернення до суду з поданням про розшук боржника за думкою суду є передчасним.

На підставі викладено, керуючисьст. 442 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України Нагорної Катерини про розшук боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складений 26 січня 2021 року.

Суддя Т.В. Бобко