Справа № 369/8344/20
Провадження №4-с/369/49/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

за участю секретаря Мазурик Д.С..

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Роман Григорович про визнання незаконними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липня 2020 року скаржниця звернулась до суду із даною скаргою. В обгрунтування скарги ОСОБА_1 зазначила, що в провадженні Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №54456541 щодо примусового виконання виконавчого листа по справі №369/5718/15-ц, виданого 18.05.2017 року Києво-Святошинський районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості у розмірі 135 646,28 грн. 14.04.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, на виконання якої було накладено арешт на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», що має спеціальний режим використання, а саме: призначений для зарахування соціальних виплат (пенсії) та на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», що має спеціальний режим використання, а саме призначений для зарахування заробітної плати, яка нараховується Філією «Центр управління промисловістю «ПАТ «Українська залізниця». Вважає, що арешт коштів на вказаних банківських рахунках грубо порушує її права, оскільки відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії або заробітної плати можуть утримуватись кошти в розмірі не більше 20% від їх розміру на підставі окремої постанови державного виконавця. 19.06.2020 року ОСОБА_1 подано до виконавчої служби заяву про зняття арешту разом з підтверджуючими документами, однак будь-яких дій вчинено не було, а тому вона вимушена звертатись до суду за захистом її прав та інтересів. Просила суд визнати бездіяльність старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Сидоренка Р.Г. щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 19.06.2020 року про скасування накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» - незаконною; визнати бездіяльність старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Сидоренка Р.Г. щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 19.06.2020 року про скасування накладення арешту на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» - незаконною; зобов`язати старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Сидоренка Р.Г. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.06.2020 року про скасування накладення арешту на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» та щодо про скасування накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

У судове засідання 19.03.2021 ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги скарги підтримала у повному обсязі.

Старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Сидоренко Р.Г. в судове засідання 19.03.2021 не з`явився. Направив клопотання про розгляд справи у його відсутності та зазначив про те, що вимоги скарги не підтримує.

12.02.2021 року на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.12.2019 року до суду надійшли витребувані копії матеріалів виконавчого провадження №54456541.

Оскільки, відповідно до ч. 2ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутності.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали скарги, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №54456541 щодо примусового виконання виконавчого листа по справі №369/5718/15-ц, виданого 18.05.2017 року Києво-Святошинський районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості у розмірі 135 646,28 грн.

24.09.2017 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Телейчук Т.О. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було направлено для виконання за місцем роботи божниці, а саме: до філії «Центр управління промисловістю «ПАТ «Українська залізниця».

Даною постановою зобов`язано здійснювати відрахування після утримання всіх податків та до повного відрахування витрат на проведення виконавчих дій проводити утримання у розмірі 20% на погашення боргу в сумі 135 646,29 грн.

14.04.2020 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком Р.Г. було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 . Вищевказаною постановою, у зв`язку із невиконанням рішення суду у добровільному порядку, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 .

Вказану постанову направлено на виконання в ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», ПАТ «УКРСИББАНК», ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК», ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ПАТ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «АЛЬФА-БАНК».

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно абз.2 ч.2, п.1 ч. 2ст.59ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до копії постанови про арешт коштів боржника від 14.04.2020 року, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Таким чином, вказана постанова державного виконавця містить застереження щодо арешту коштів, на які законом визначена заборона, проте, в постанові не конкретизується які саме кошти не підлягають арешту.

Тобто, банківська установа після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 повинна була повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання в даній частині.

Як вбачається з довідки від 20.05.2020 року виданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на ім`я ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) відкритий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», що призначений для зарахування соціальних виплат (пенсії).

Відповідно до довідки №179 від 19.05.2020 року, виданої ПАТ «Державний ощадний банк» на ім`я ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 )в АТ «Ощадбанк» відкритий рахунок № НОМЕР_2 , що призначений для зарахування заробітної плати, яка нараховується Філією «Центр управління промисловістю «ПАТ «Українська залізниця.

При цьому, банки в яких арештовано кошти боржника - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «Державний ощадний банк», відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомили державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернули постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Враховуючи вищезазначене, державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника.

Разом з цим, суд зазначає, що статтею 43 Конституції України гарантовано право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст.97 Кодексу законів про працю України, ст.22, ч. 1,6ст.24, ч. 3 ст.15ЗаконуУкраїни «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Разом з цим, згідно з ч.5 ст.59Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

12.06.2020 року до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли клопотання скаржниці (датовані 28.05.2020 року) про скасування накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», що призначений для зарахування соціальних виплат (пенсії) та на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий АТ «Ощадбанк» для зарахування заробітної плати.

Листом №54456541 від 17.06.2020 року скаржниці була надана відповідь про те, що статтею 59 Закону Країни «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна (коштів) боржника, в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки державним виконавцем не порушено порядок накладення арешту, тому правові підстави для звільнення з-під арешту коштів боржника відсутні, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду.

Після цього, 02.07.2020 року до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно надійшли клопотання скаржниці (датовані 19.06.2020 року) про скасування накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», що призначений для зарахування соціальних виплат (пенсії) та на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий АТ «Ощадбанк» для зарахування заробітної плати.

Листом №54456541 від 06.07.2020 року скаржниці була надана відповідь про те, що статтею 59 Закону Країни «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна (коштів) боржника, в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки державним виконавцем не порушено порядок накладення арешту, тому правові підстави для звільнення з-під арешту коштів боржника відсутні, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду.

Таким чином, відсутня бездіяльність державного клопотання та відсутні підстави для зобов`язання його розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.06.2020 року про скасування накладення арешту на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» та щодо про скасування накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», оскільки вказані клопотання скаржниці були розглянуті, що підтверджується листом №54456541 від 06.07.2020 року, який міститься в матеріалах виконавчого провадження №54456541.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судом роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на те, що на рахунок скаржниці № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» зараховується заробітна плата, а на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» зараховується пенсія та, зважаючи на здійснення відрахувань із заробітної плати в рахунок погашення боргу по виконавчому провадженню №54456541, суд, з метою поновлення порушеного права скаржниці, вважає за можливе вийти за межі вимог скарги, оскільки накладений на рахунки в банку арешт унеможливлює отримання будь-яких коштів заробітної плати та пенсії ОСОБА_1 , суперечить порядку звернення стягнення на кошти та, як наслідок, позбавляє скаржницю коштів на існування.

Керуючись ст .ст. 447-453, 259, 260, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Роман Григорович про визнання незаконними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Романа Григоровича зняти арешт з рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», який відкрито на ім`я ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) для зарахування заробітної плати, яка нараховується Філією «Центр управління промисловістю «ПАТ «Українська залізниця та зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» який відкрито на ім`я ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) для зарахування пенсії.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.В. Дубас