Справа № 214/4509/20
2/214/92/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Шевченко Ю.С.

за участю представника позивача Щербаня В.С.

за участю представника відповідача - Панченка Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Еталон», уточнивши який просить: стягнути з ПАТ «Страхової компанії «Еталон» на користь ОСОБА_1 недоплачений завданий матеріальний збиток, заподіяний за результатами ДТП, та пеню 18 692, 00 гривень: у зв`язку із пошкодженням автомобіля, що не перевищує ліміт відповідальності страховика у розмірі 15 700,00 гривень; витрати на евакуацію автомобіля AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 1000,00 гривень; пеню за кожен день прострочки здійснення виплати страхового відшкодування, яка на 05.03.2021 року становить 1992, 00 гривень. Також просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 16100,00 гривень: сплачений судовий збір за вимоги про відшкодування матеріального збитку, що не пов`язаний з ушкодженням здоров`я у розмірі 840,80 гривень; судові витрати, пов`язані зі сплатою грошових коштів за договором про надання правничої допомоги № 255 від 18.06.2020 року у розмірі 5 000,00 гривень; судові витрати, пов`язані зі сплатою грошових коштів за договором про надання правової допомоги № 255 від 18.06.2020 року у розмірі 2000,00 гривень; витрати на проведення автотоварознавчого дослідження № Д 15/02/20 від 25 лютого 2020 року у розмірі 2 800 гривень. Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження № Д 21/02/20 від 25 лютого 2020 року у розмірі 1 800 гривень. Витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи № 225/20 від 16.11.2020 року у розмірі 4500,00 гривень.

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначив наступне. 20.01.2020 року, приблизно о 19:40 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21104 з д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті (регульованому) вул. М. Світальського, виконуючи маневр лівого повороту (розвороту) на м-н Гірницький в м. Кривий Ріг, на основний «зелений» сигнал світлофору, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем AUDI A6 з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП були травмовані ОСОБА_1 та його пасажир ОСОБА_3 . Він, ОСОБА_1 , є власником автомобіля AUDI A6 з д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 .Транспортний засіб ВАЗ 21104 з д.н.з. НОМЕР_2 на момент вчинення ДТП було забезпечено діючим полюсом АО623998 страхова компанія «ЕТАЛОН». Ліміт відповідальності страховика за полюсом АО 623998 становить 100 000,00 гривень без врахування франшизи у розмірі 1 000,00 гривень. Вказує, що на водія транспортного засобу ВАЗ 21104 з д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 409337 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 06.04.2020 року постановою Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг по справі № 214/1050/20 було визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Вказує,що відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № Д 15/02/20 від 25 лютого 2020 року вартість ремонту транспортного засобу AUDI A6 з д.н.з. НОМЕР_1 становить 247 713,19 гривень, що перевищує ринкову вартість вказаного транспортного засобу, тобто транспортний засіб є фізично знищеним. Відповідно до висновку експерта сума матеріального збитку завданого з технічної точки зору власникові пошкодженого автомобіля AUDI A6 з д.н.з. НОМЕР_1 складає 131037,30 гривень. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № Д 21/02/20 від 25 лютого 2020 року ринкова вартість транспортного засобу AUDI A6 з д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням пошкоджень, отриманих у наслідок ДТП складає 31788,37 гривень. Він, ОСОБА_1 , вважає транспортний засіб AUDI A6 з д.н.з. НОМЕР_1 таким, що є фізично знищеним. Враховуючи викладене, він звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до страхова компанія «Еталон» у межах ліміту відповідальності страховика за полісом АО 623998, який становить 99 000,00 гривень з урахуванням франшизи 1 000,00 гривень, що не покриває завданого матеріального збитку у наслідок ДТП.Страхова компанія «Еталон» відповідно до полісу АО 623998 відшкодувала завданий матеріальний збиток не в повному обсязі. 16.06.2020 року страхова компанія «Еталон» перерахувала на його особистий рахунок грошові кошти у розмірі 83 300,00 гривень. Наполягає, що страхова компанія «Еталон» не доплатила на його користь грошові кошти у розмірі 99 000,00 83 300 = 15 700 гривень. На підтвердження цієї суми ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» надала авто товарознавче дослідження №03-D/71/9 від 15.06.2020 року. Для порівняння висновків наданих авто товарознавчих досліджень, що були надані позивачем і відповідачем суд направив матеріали справи на проведення судової авто товарознавчої експертизи на виконання до судового експерта ОСОБА_4 .04.12.2020 року до суду надійшов висновок судового експерта Рейнюка О.В. № 225/20 від 16.11.2020 року відповідно до якого: вартість матеріального збитку, нанесеного при ДТП власнику автомобіля «Audi A6 2.4i», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , на дату ДТП 20.01.2020 року, складає 131372,63 грн. (сто тридцять одна тисяча триста сімдесят дві гривні 63 копійки); вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A6 2.4i», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , на дату ДТП 20.01.2020 року, складає 261923,53 грн. (двісті шістдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять три гривні 53 копійки); ринкова вартість автомобіля «Audi A6 2.4i», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , на дату ДТП 20.01.2020 року, складає 131372,63 грн. (сто тридцять одна тисяча триста сімдесят дві гривні 63 копійки); ринкова вартість автомобіля «Audi A6 2.4i», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , з урахуванням пошкоджень, отриманих в наслідок ДТП, у аварійному стані, на дату ДТП 20.01.2020 року, складає 25920,60 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять гривень 60 копійок).Отже, вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 99 000,00 гривень.131 372, 63 грн.-25 920,60 грн. = 105 452, 03 грн. Обмеження по ліміту відповідальності згідно полісу 99 000,00 гривень з урахуванням франшизи. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, при наявності вини.Згідно до ч.1 статті 22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права. Згідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання якого створює підвищену небезпеку. У п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У справі «Кривенький проти України» (Заява № 43768/07) від 16 лютого 2017 року Заявник стверджував, що в нього було вилучено державою земельну ділянку без виплати будь-якої компенсації, або іншого виду належної компенсації відшкодування. В результаті чого на заявника був накладений непропорційний тягар. Суд визнав, що порушено статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.У п.74 справи «Агрокомплекс проти України» (Заява № 23465/03) від 25 липня 2013 року ЄСПЛ нагадує, що рішення, в якому він встановлює порушення, покладає на державу-відповідача правове зобов`язання припинити порушення та відшкодувати збитки в такий спосіб, щоб відновити, наскільки це можливо, стан, який існував до порушення. Проводячи аналогію з даною справою робить висновок, що відшкодована шкода має бути у такому розмірі, який був би співвідносний до стану який існував до порушення права особи. Страхова компанія «Еталон» відповідно до ст.36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування на користь потерпілого повинно бути здійснене не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прострочила виплату страхового відшкодування. З первинною заявою про здійснення страхового відшкодування за даним страховим випадком він звернувся до страховика 31.01.2020 року. 90 денний термін для здійснення виплати страхового відшкодування закінчився 01.05.2020 року. Відповідно до ст.36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За період з 01.05.2020 по 17.06.2020 рік застосовується термін прострочки 47 днів. На даний період нарахування пені діяли облікові ставки Національного Банку України 42 дні 8 відсотків річних та 5 днів 6 відсотків річних. Сума заборгованості становила 99 000,0 гривень. Пеня розраховується за формулою: 99 000,0 грн.*(8%*2) /365*42 дні + 99 000,0 грн.*(6%*2) /365*5 дні = 2044,8 грн.З 17.06.2020 по 30.06.2020 рік (дата подачі позовної заяви) застосовуються термін прострочки 13 днів. Облікова ставка НБУ 6 відсотків річних. Сума заборгованості (не компенсована частина завданого матеріального збитку) 15 700,0 гривень. Пеня розраховується за формулою 15 700,0 грн.*(6%*2) /365*13 дні = 67,1грн.З моменту подачі позову до дати прийняття судового рішення по справі (30.06.2020 року до 05.03.2021 року) минуло 243 днів, за які страховик має сплачувати пеню. Для розрахунку використовуємо: облікова ставка НБУ 6 відсотків річних. Сума заборгованості (не компенсована частина завданого матеріального збитку) 15 700,0 гривень. Пеня розраховується за формулою 15700,0 грн.*(6%*2) /365*243 дні = 1254, 3 грн. Загальний розмір пені за увесь період недоплати складає 2044,8+67,1+1254,3 = 3336,2 гривень. Так, як страховиком було сплачено пеню у розмірі 1374,20 гривень, що є недостатнім, вважаємо, що стягненню підлягає сума пені у розмірі 3336,20-1374,20 = 1992, 00 гривень. Відповідно до ст. 36.2. Закону № 1961-IV: страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відповідно до ст.36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування на користь потерпілого повинно бути здійснене не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Відповідно до ст.36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Він, позивач,, сплатив судовий збір за подання вимог майнового характеру у розмірі 840,80гривень. Також уклав договір про надання юридичних послуг з фахівцем у галузі права ФОП « ОСОБА_5 » № 255 від 18.06.2020 року, згідно до якого, сплачує на користь ФОП « ОСОБА_5 » грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. що передбачено п.3 договору. Юридичні послуги спеціалістом у галузі права надаються відповідно до акту виконаних робіт у досудовому та судовому порядку. Крім того за договором № 231 від 30.04.2020 року ОСОБА_1 має сплатити 2000 гривень після прийняття рішення по справі. Оплата здійснюється не залежно від задоволення чи не задоволення позовних вимог. ОСОБА_1 поніс витрати на проведення авто товарознавчих досліджень № Д 15/02/20 від 25 лютого 2020 року у розмірі 2 800,0 гривень та № Д 21/02/20 від 25 лютого 2020 року у розмірі 1 800,00 гривень, що підтверджується квитанціями № 001643 та № 001644. Ці дослідження проведенні перед подачею позову до суду з метою розрахунку розміру позовних вимог, а отже відносяться до категорії судових витрат. В зв`язку із проведенням судової авто товарознавчої експертизи у експерта ОСОБА_4 , - позивач сплатив 4500,00 гривень. Загальна сума судових витрат ОСОБА_1 становить 16 100,00 грн.

Під час розгляду справи заявлялися клопотання про відкладення розгляду справи, призначення експертизи, про участь у розгляді справи в режимі відео конференції, як задоволені.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. В судове засідання 13 травня 2021 року позивач та його представник не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява, в якій він просить судовий розгляд справи провести за їх відсутністю, та зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Також підтвердив зміст відзиву на уточнену позовну заяву, в якій навів наступне. Не погоджується з вимогами заявленими позивачем з огляду на наступне. Франшиза, відповідно до полісу № АО/ 0623998, становить 2000 грн. Згідно з абзацу другого п. 12.1 cm. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Звертає увагу, що розрахунок пені є протизаконним. Адже позивач розраховує пеню з суми 99 000 гри., яка є незаконною. Окрім цього, позивач розраховує пеню з 01.05.2020 року по 17.06.2020, а потім знову розрахунок здійснює з 17.06.2020 року, тобто два рази розрахунок проводиться за 17.06.2020 року. Звертає увагу суду, що ПАТ «СК» «Еталон» розрахувало розмір пені та виплатила останню на користь позивача. Наголошує, що розрахунок пені був наданий разом з відзивом на позовну заяву та міститься в матеріалах справи № 214/4509/20. Виплата підтверджується платіжним дорученням № 3264 від 17.06.2020 року, останнє також надавалось разом з відзивом на позовну заяву. Зазначає, що нараховано було пеню в розмірі 1707,08 грн., однак безпосередньо сплачено позивачу 1374,20 грн., за вирахуванням податку з доходу фізичних осіб (18 %) та військового збору (1,5 %), що підтверджується платіжним дорученням № 3266 від 17.06.2020 року, №3265 від 17.06.2020 року. Відповідно до чинних положень Конституції України (стаття 131-2)для надання професії правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Сторона позивача в позовній заява посилається на норми ЦПК України в редакції 03.08.2017 року, хоча позовна заява та самий страховий випадок трапився в 2020 року. Вважає, що посилання сторони позивача на редакцію 2017 року ЦПК України є порушенням ст. 58 Конституції України. Вказує, що дані правовідносини мають регулюватись нормами ЦПК України в редакції 2020 року. Згідно з 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 15 ЦПК України (редакція 01.01.2020 року) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім, випадків встановлених законом. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи;пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи підготовки до її розгляду. Відповідно до 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Наголошує, що правнича допомога надається адвокатом, а ОСОБА_5 не має свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування крім випадків, встановлених цим Законом, склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Враховуючи вищевикладене, зазначає, що вимоги позивача щодо стягнення на його користь витрат на правничу допомогу є незаконними. По-четверте, статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-прав відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Страхова сума це ліміт відповідальності більше якого відшкодування не сплачується. Відповідно до Полісу № АО/ 0623998 встановлено розмір франшизи в розмірі 2000 грн. та ліміт відповідальності за шкоду майну становить 100 000 грн. Враховуючи вищевикладене, вимога у стягненні 2800 грн. та 1800 грн., становлять витрати на проведення авто товарознавчих досліджень, перевищує страхову суму а тому остання не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7),постанова (а.с. 9-10), поліс № НОМЕР_5 (а.с.11), перерахунок коштів (а.с. 12, 13),квитанція (а.с. 14), висновок автотоварознавчого дослідження №Д15/02/20 (а.с. 15-20), висновок ремонтної калькуляції (а.с. 20 зворот, 21,22,23), додаток №2 до висновку №Д15/02/20 (а.с. 24-29), квитанція (а.с. 32),висновок експертного автотоварознавчого дослідження №Д21/02/20 (а.с. 33-36),висновок ремонтної калькуляції (а.с. 36 зворот,37, 38, 39), протокол огляду транспортного засобу (а.с. 40), додаток №3 до експертного дослідження №Д21/02/20 (а.с. 41-43), звіт про комплектацію транспортного засобу (а.с. 44), акт надання послуг (а.с. 45), заява про виплату страхового випадку (а.с. 66), посвідчення від потерпілої особи про настання ДТП (а.с. 67), висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 03-D/71/9 (а.с. 79-83), висновок ремонтної калькуляції (а.с. 85 зворот, 86, 87,88), протокол технічного огляду (а.с. 89,90), фототаблиця (а.с. 91-92), таблиця розрахунку (а.с. 93), розрахунок пені (а.с. 95), платіжне доручення (а.с. 96,97,98,99), поліс (а.с. 100), виписка з реєстру (а.с. 101-102), висновок експерта №225/20 по визначення матеріального збитку (110-124),висновок ремонтної калькуляції (а.с. 125, 126,127,128,129,130,131,132), звіт про комплектацію ТЗ (а.с. 132), рахунок на оплату (а.с. 133), додаток №2 до висновку №225/20 від 16.11.2020 року (а.с.134-136), додаток №1 до розрахунку ринкової вартості висновку експерта №225/20 від 16.11.2020 року (а.с. 137), додаток №2 до розрахунку ринкової вартості висновку експерта №225/20 від 16.11.2020 року (а.с. 138), додаток №3 до розрахунку ринкової вартості висновку експерта №225/20 від 16.11.2020 року (а.с. 139), протокол огляду ТЗ (а.с. 140), додаток №4 до розрахунку ринкової вартості висновку експерта №225/20 від 16.11.2020 року (а.с. 141,142, 143).

Суд,керуючись вимогамист.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Aуді».

Суд вважає належним доказом постанову (а.с. 9), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд вважає належними доказами: квитанцію (а.с. 14), висновок автотоварознавче дослідження №Д15/02/20 (а.с. 15-20), висновок ремонтної калькуляції (а.с. 20 зворот, 21,22,23), додаток №2 до висновку №Д15/02/20 (а.с. 24-29), квитанцію (а.с. 32), висновок експертного автотоварознавчого дослідження №Д21/02/20 (а.с. 33-36), висновок ремонтної калькуляції (а.с. 36 зворот,37, 38, 39), протокол огляду транспортного засобу (а.с. 40), додаток №3 до експертного дослідження №Д21/02/20 (а.с. 41-43), звіт про комплектацію транспортного засобу (а.с. 44), акт надання послуг (а.с. 45), заяву про виплату страхового випадку (а.с. 66), посвідчення від потерпілої особи про настання ДТП (а.с. 67), висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 03-D/71/9 (а.с. 79-83), висновок ремонтної калькуляції (а.с. 85 зворот, 86, 87,88), протокол технічного огляду (а.с. 89,90), фототаблицю (а.с. 91-92), таблицю розрахунку (а.с. 93), розрахунок пені (а.с. 95), платіжне доручення (а.с. 96,97,98,99), поліс (а.с. 100), висновок експерта №225/20 по визначення матеріального збитку (110-124), висновок ремонтної калькуляції (а.с. 125, 126,127,128,129,130,131,132), звіт про комплектацію ТЗ (а.с. 132), рахунок на оплату (а.с. 133), додаток №2 до висновку №225/20 від 16.11.2020 року (а.с.134-136), додаток №1 до розрахунку ринкової вартості висновку експерта №225/20 від 16.11.2020 року (а.с. 137), додаток №2 до розрахунку ринкової вартості висновку експерта №225/20 від 16.11.2020 року (а.с. 138), додаток №3 до розрахунку ринкової вартості висновку експерта №225/20 від 16.11.2020 року (а.с. 139), протокол огляду ТЗ (а.с. 140), додаток №4 до розрахунку ринкової вартості висновку експерта №225/20 від 16.11.2020 року (а.с. 141,142, 143), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме понесеного матеріального збитку та інших понесених позивачем витрат.

Суд вважає неналежним доказом виписку з реєстру (а.с. 101-102), так як цей доказ не стосується обставин предмету доказування.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені та визнані належними письмові докази допустимими, так які ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні та визнані належними і допустимими письмові докази, є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ОСОБА_1 з 16.07.2016 року є власником автомобіля «Ауді», що встановлено свідоцтвом (а.с.8).

Як передбачено ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом на підставі постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2020 року встановлено, що дії ОСОБА_2 є прямим наслідком допущених порушень вимог п.п. 10.1, 16.6 ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, що настали, в результаті чого сталось ДТП. Також судом на підставі вказаної постанови встановлено, що 20 січня 2020 року о 19.40 год., керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на регульованому перехресті вул. Миколи Світальського у м. Кривому Розі, виконуючи маневр лівого повороту на мікрорайон Гірницький на основний «зелений» сигнал світлофору, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який в цей час рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок цього автомобілі отримали пошкодження, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були травмовані. (а.с. 9-10).

Сума матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору, власнику пошкодженого автомобіля «Aуді», складає 131037,30 грн., що встановлено висновком експерта (а.с. 15-20).

Ринкова вартість транспортного засобу «Ауді», з урахуванням пошкоджень отриманих внаслідок ДТП, складає 31788,37 грн., що встановлено висновком експерта (а.с. 33-36).

ОСОБА_1 звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до Страхової компанії «Еталон» у межах ліміту відповідальності страховика за полісом АО 623998, який становить 99 000,00 грн. з урахуванням франшизи 1 000,00 грн., що не покриває завданого матеріального збитку у наслідок ДТП (а.с. 67, 100).

Страхова компанія «Еталон» відповідно до полісу АО623998 відшкодувала завданий матеріальний збиток не в повному обсязі.

16.06.2020 року Страхова компанія «Еталон» перерахувала на особистий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 83 300,00 грн. (а.с. 96).

Страхова компанія «Еталон» не доплатила на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 99 000,00 грн.- 83 300,00 грн.= 15 700,00 грн.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, Законом України від «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.ст. 3, 5 цього Закону метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Статтею 37 Закону визначений вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, до яких зокрема відноситься: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлення страховиком будь-яких додаткових підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, не передбачених зазначеним законом, є протиправним та такі дії слід розцінювати як порушення права страхувальника на виплату йому страхового відшкодування.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування на користь потерпілого повинно бути здійснене не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прострочила виплату страхового відшкодування. З первинною заявою про здійснення страхового відшкодування за даним страховим випадком позивач звернувся до страховика 31.01.2020 року. 90 денний термін для здійснення виплати страхового відшкодування закінчився 01.05.2020 року.

Відповідно до ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За період з 01.05.2020 по 17.06.2020 рік застосовується термін прострочки 47 днів. На даний період нарахування пені діяли облікові ставки Національного Банку України 42 дні 8 відсотків річних та 5 днів 6 відсотків річних. Сума заборгованості становила 99000,0 гривень. Пеня розраховується за формулою: 99 000,0 грн.*(8%*2) /365*42 дні + 99 000,0 грн.*(6%*2) /365*5 дні = 2044,8 грн. З 17.06.2020 по 30.06.2020 рік (дата подачі позовної заяви) застосовуються термін прострочки 13 днів. Облікова ставка НБУ 6 відсотків річних. Сума заборгованості (не компенсована частина завданого матеріального збитку) 15 700,0 гривень. Пеня розраховується за формулою 15 700,0 грн.*(6%*2) /365*13 дні = 67,1грн. З моменту подачі позову до дати прийняття судового рішення по справі (30.06.2020 року до 05.03.2021 року) минуло 243 днів, за які страховик має сплачувати пеню. Для розрахунку використовується облікова ставка НБУ 6 відсотків річних. Сума заборгованості (не компенсована частина завданого матеріального збитку) 15700,0 гривень. Пеня розраховується за формулою 15700,0 грн.*(6%*2) /365*243 дні = 1254, 3 грн. Загальний розмір пені за увесь період недоплати складає 2044,8+67,1+1254,3 = 3336,2 гривень. Так, як страховиком було сплачено пеню у розмірі 1374,20 гривень, що є недостатнім, вважаємо, що стягненню підлягає сума пені у розмірі 3336,20-1374,20 = 1992, 00 гривень.

Відповідно до ст. 36.2. Закону № 1961-IV: страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування на користь потерпілого повинно бути здійснене не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відповідно до ст.36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Судом встановлено, що протиправним діями відповідача було недоплачено матеріальний збиток грошових коштів на користь позивача, а також пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, чим позивачу завдана матеріальна шкода. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ПАТ «Страхова компанія «Еталон» повинна нести відповідальність, передбачену законом, та пред`явлені позивачем вимоги про стягнення із страхової компанії суми недоплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач про стягнення некомпенсованої частини завданого матеріального збитку, заподіяного за результатами ДТП та пені, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернувся до суду за захистом свого права.

Отже, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Стосовно вимог позивача в частині стягнення судових витрат суд зазначає.

Відповідно до ч.1, ч. 3 п.1, 2 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, які підтверджені документально.

Отже з відповідача належить стягнути понесені витрати на користь позивача: на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та на проведення автотоварознавчого дослідження 2 800,00 грн. +1 800 грн., що дорівнює 4 600,00 грн. (а.с. 14,32), та витрати на проведення судової товарознавчої експертизи 4 500,00 грн. (а.с. 149).

При цьому суду відкидає заперечення відповідача про те, що витрати на правову допомогу не можуть бути стягнуті, так як представник не є адвокатом. При цьому суд враховує, що дана справа розглядалася в спрощеному порядку, а тому представником позивача може бути не лише адвокат.

Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 840,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 14, 15, 16, 509, 999, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 9, 22-31, 33, 35, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 3, 4, 12,76-81,89, 95, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, під`їзд 2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , недоплачений завданий матеріальний збиток, заподіяний за результатами ДТП, у розмірі 37 384 грн. 00 коп. та пеню в сумі 1992, 00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, під`їзд 2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, під`їзд 2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 4 600 грн. 00 коп., витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 4 500 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 18 травня 2021 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов