Справа № 199/1725/19
(2/199/53/21)
РІШЕННЯ

іменем України

24.05.2021

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Гапонець А.А.,

представника відповідача адвоката Соколової Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи державний реєстратор виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Прохоренко Людмила Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено наступні вимоги:

-про визнання житлового будинок загальною площею 246 кв. м з надвірними спорудами, та земельної ділянки (кадастровий номер :01679:0076) площею 0,1 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 - об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-про визнання за ОСОБА_1 , як за співзабудовником, права на Ѕ частину збудованого ним в шлюбі з ОСОБА_2 , але не прийнятого в експлуатацію, двоповерхового житлового будинку загальною площею 246 кв.м разом з надвірними спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-про визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частку земельної ділянки (кадастровий номер :01679:0076), загальною площею 0,1 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

-про визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частку новозбудованого двоповерхового житлового будинку, загальною площею 246 кв.м, який знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що з 26.01.2002 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб припинений в результаті його розірвання на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2019 р.

26.05.2008 р., перебуваючи у шлюбі, відповідач на підставі договору купівлі - продажу (серія договору №ВКК № 539762, який посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Л.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2210) набула у власність домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке складалося з: літ. А.-1- житловий будинок, саман, житловою площею 28,6 кв.м, загальною площею 40,1 кв.м., сарай-Б, саман, сарай/тимч/-Д дер., погріб з шійкою-Н шл.бет, К-навіс,4-5,1-споруда, Ж- убиральня, дер.И-сарай/тимч/дер. 29.05.2008 р. право власності зареєстровано за відповідачем у КП «ДМБТІ» (витяг №19004968 від 29.05.2008 р.). Після придбання домоволодіння у користування була передана земельна ділянка площею 1590 кв.м.

У зв`язку з тим, що придбаний будинок був старий та мав малу житлову площу, подружжя вирішило його знести та на його місці побудувати новий. Після народження сина ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) старий будинок був знесений та почалося будівництво нового будинку. Оздоблювальні роботи в будинку проводилися до 2011 р.

З 2011 р. подружжя та двоє їхніх дітей почали мешкати у новоствореному будинку; будинок підключений до мереж централізованого водопостачання, електронних мереж та до газопостачання. Актів чи будь-яких документів, які б підтверджувати те, що старого будинку не існує, у позивача не має, є лише технічний паспорт домоволодіння.

24.09.2010 р. КП «ДМБТІ» було проведено технічну інвентаризацію домоволодіння по АДРЕСА_1 та в результаті інвентаризації виготовлено технічний паспорт вказаного об`єкта нерухомого майна. Домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , складається з літ «М- 2» І поверх, літ М-2 II поверх. Новий будинок будувався та обслугувався за власні кошти позивача.

Однак, відповідач з метою виведення майна із спільного сумісного майна подружжя та позбавлення позивача права власності на нього разом із своєю матір`ю ( ОСОБА_3 ) уклали договір дарування № 249 від 19.04.2019 р. земельної ділянки кадастровий номер :01679:0076, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л.

12.07.2019 р. на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Дніпровської міської ради зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 248,8 кв.м із складовими частинами: житловий будинок, М-2; лазня, Н; навіси О, С, Т, альтанки, П, Р; споруди, замощення, №1-13, 1, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий помер :01679:0076, реєстраційний номер 000 за ОСОБА_3 , про що державним реєстратором виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Прохоренко Л.В. внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На переконання позивача, спірне домоволодіння, яке побудоване подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя та частки кожного з подружжя є рівними.

Відповідач не скористалася правом надання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача суду пояснив, що позивач не має відношення до спірного майна, адже не брав участі в його придбанні, родина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жила дуже скромно, а будинок був придбаний за грошові кошти матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , майновий стан якої дозволяв провести вказане будівництво. Майно, яке було придбано у 2008 році на ім`я ОСОБА_2 , мало інші ознаки та площу, ніж майно, яке було збудовано та згодом право власності набуто ОСОБА_3 .

З приводу спірної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01679:0076), то представник відповідача просила звернути увагу на те, що вона була набута у власність відповідачем в результаті приватизації, відтак, не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а також на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження залучення його особистих коштів у будівництво та проведення ремонтних робіт.

Інші учасники справи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях.

Як встановлено судом та визнається сторонами по справі (в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України зазначене не потребує доказуванню), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 26.01.2002 р., який був припинений в результаті його розірвання на підставі рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2019 р. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/83511073).

26.05.2008 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що складався з літ. А-1 житловий будинок, саман, житловою площею 28,6 кв. м., загальною площею 41,1 кв. м., сарай-Б, саман, сарай (тимч) - Д дер., погріб з шійкою - Е шл. бет., К навіс, 1-5, І споруди, Ж убиральня, И сарай (тимч), що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 5510. Відповідно до умов Договору, продаж домоволодіння здійснено за 19 392,00 грн. (Т. 1 а.с. 8 9, 11).

08.05.2009 р. на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 25.02.2009 №93/43 ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №797302 та набула у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01679:0076, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га з цільовим призначенням: обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що встановлено рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2020 р. у цивільній справі (№199/9723/19 (2/199/730/20)) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де треті особи - державний реєстратор виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Прохоренко Людмила Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання договору дарування недійсним, визнання незаконними та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно (Т. 2 а.с. 26-29).

19.04.2019 р. на підставі договору дарування, зареєстрованого за №249, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01679:0076, загальною площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що встановлено рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2020 р. у цивільній справі (№199/9723/19 (2/199/730/20)) (Т. 2 а.с. 26-29).

19.04.2019 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 36,8, житлова 15,4, Опис: літ. А-1 житловий будинок, житловою площею 36,8 кв.м., сарай-Б, сарай (тимч) Д, погріб з шійкою Е, К навіс, 1-5, І споруди, Ж убиральня, И сарай (тимч), що знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , про знищення об`єкта нерухомого майна, індексний номер рішення: 46558934.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 22.07.2019 р. виправлено описку у судовому рішенні вступній, описовій та резолютивній частинах ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зазначивши вірно прізвище відповідача - « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 »;

-ухвалою суду від 24.04.2019 р. заяву позивача про забезпечення доказів задоволено: витребувані у ОСОБА_2 наступні письмові докази (в завірених копіях): технічний паспорт на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який виконаний КП «Дніпропетровське МБТІ» від 24.09.2010; витяг про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01679:0076, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; домову книгу на будинок АДРЕСА_1 ; рішення про виділення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; договір про приєднання до електричних мереж, особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; договір про приєднання до газових мереж, особовий рахунок № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; договір про приєднання до мереж водопостачання, особовий рахунок № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ухвалою від 06.09.2019 р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя повернуто заявникові;

-ухвалою суду від 18.09.2019 р. забезпечений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом накладення заборони на відчуження майна: житлового будинку загальною площею 248,8 кв.м із складовими частинами: житловий будинок, М-2; лазня, Н; навіси, О, С, Т, альтанки, П, Р; споруди, замощення, №1-13, 1, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01679:0076, реєстраційний номер 000; до набрання чинності рішенням у справі заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження житлового будинку загальною площею 248,8 кв.м із складовими частинами: житловий будинок, М-2; лазня, Н; навіси, О, С, Т, альтанки, П, Р; споруди, замощення, №1-13,1, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01679:0076, реєстраційний номер 000;

-ухвалою від 27.11.2019 р. виправлено описку у судовому рішенні описовій частині ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зазначивши вірно прізвище особи, за якою зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 - « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 »;

-ухвалою від 28.11.2019 р. роз`єднані позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де треті особи державний реєстратор виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Прохоренко Людмила Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, виділивши позовні вимоги про визнання договору дарування недійсним, визнання незаконними та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно в самостійне провадження;

-ухвалою суду від 28.11.2019 р. зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де треті особи державний реєстратор виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Прохоренко Людмила Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання договору дарування недійсним, визнання незаконними та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно;

-ухвалою суду від 20.01.2021 р. провадження у справі поновлено;

-ухвалою суду від 11.03.2021 р. в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Соколової Г.Ю. про відвід судді Спаї В.В. відмовлено повністю;

-ухвалою від 11.03.2021 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито, та справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні 06.04.2021 р. о 09.00 год.;

-ухвалою від 24.05.2021 р. в задоволенні клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження відмовлено повністю.

Правовідносини у справі виникли між її учасниками із захисту права спільної сумісної власності позивача.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (статі 60, 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року (у справі № 6-843цс17).

За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичної точки зору, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (стаття 368 ЦК України).

Відповідно до статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Правовий аналіз статей 60, 63, 69 СК України та статей 328, 331, 368, 372 ЦК України дає підстави для висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-2710цс15, від 07.09.2016 року у справі № 6-47цс16.

Розглядаючи даний спір, суд виходить з того, що вимоги до доказів визначені ст.ст. 76-80 ЦПК України, та в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Набуття подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26.05.2008 р. майна (з таким описом: літ. А.-1- житловий будинок, саман, житловою площею 28,6 кв.м, загальною площею 40,1 кв.м., сарай-Б, саман, сарай/тимч/-Д дер., погріб з шійкою-Н шл.бет, К-навіс,4-5,1-споруда, Ж- убиральня, дер.И-сарай/тимч/дер.) відбувалося в період шлюбу між сторонами (Т. 1 а.с. 8-9).

Як встановлено судом, вказаний будинок був знищений, про що позивач зазначає у позовній заяві.

Як встановлено судом та було зазначено вище 19.04.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 36,8, житлова 15,4, Опис: літ. А-1 житловий будинок, житловою площею 36,8 кв.м., сарай-Б, сарай (тимч) Д, погріб з шійкою Е, К навіс, 1-5, І споруди, Ж убиральня, И сарай (тимч), що знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , про знищення об`єкта нерухомого майна, індексний номер рішення: 46558934.

На даний час за адресою спірного нерухомого майна розташований інший новостворений будинок, який набутий у власність іншою особою: ОСОБА_3 .

Надані позивачем докази (Т. 1 а.с. 80-130) не свідчать безумовно про участь позивача у період шлюбу у будівництві спірного будинку, втім, у сукупності з іншими доказами (зокрема, висновком судово-технічної експертизи, письмовими доказами про суми/джерела отриманого позивачем та відповідачем доходу у період шлюбу) могли би підтвердити наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Для з`ясування питання чи відповідають виконані будівельні роботи наданій позивачем документації (установка вікон, сантехнічного обладнання, проведення певного виду ремонтних робіт у житлових кімнатах) потребуються спеціальні знання (відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності).

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Випадки для збирання доказів судом в даній справі відсутні.

В даній справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право (у сфері будівництва житлового будинку), без яких встановити відповідні обставини неможливо, втім, позивач не скористався процесуальними правами, визначеними ЦПК України, в повному обсязі та не заявляв про призначення експертизи, що надало би змогу суду за умови її проведення дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася, тому підстави для задоволення вимог позову про .

Стосовно вимоги позову про визнання права власності на земельну ділянку, то суд враховує роз`яснення, наведені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

У пункті 18-2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до положень статей 81, 116 Земельного кодексу України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Враховуючи зазначене, а також ту обставину, що судом відмовлено в задоволенні інших вимог позову, а визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки (кадастровий номер :01679:0076) є похідним від задоволення тих позовних вимог, вимога позову про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки не підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 76 - 80, 89, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата складення повного судового рішення 03.06.2021 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї