П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2021 року місто Київ

справа № 759/11157/20

провадження № 22-ц/824/7361/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - адвоката Влащенка Олега Анатолійовича

на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Соловей Г.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно та розподіл спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про визнання права власності на спадкове майно та розподіл спадкового майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 ..

Майно померлого батька: житловий будинок АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 ; автомобіль "Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску; земельна ділянка площею 0,0656 га кадастровий номер :01:006:0065, що знаходиться АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,2500 га кадастровий номер :01:006:0064 що знаходиться АДРЕСА_1 перейшло у спільне володіння його та його брата ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх мати, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_3 .

Вони з братом прийняли спадщину після смерті батьків.

Відповідач ОСОБА_2 незаконно володіє усім спадковим майном, та перешкоджає його законному користуванню зазначеним майном, оскільки не визнає його частку у спадщині. Створити спільну угоду, посвідчену нотаріусом про зміну розміру частки у спадщини відповідно до ч.3 ст. 1267 ЦК України, брат відмовляється.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його брат (відповідач у справі) ОСОБА_2 ..

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року закрито провадження у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про визнання права власності на спадкове майно та розподіл спадкового майна на підставі п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Влащенко О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про закриття провадження у справі, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Вважає, що оскаржувана ухвала порушує права позивача на судовий захист, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В судове засідання не з`явилися учасники справи, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутністю учасників справи, то датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, на підставі п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовідносини, що виникли між сторонами, не допускають правонаступництва. При цьому зазначив, що позивачем клопотань щодо заміни відповідача іншою особою до суду не подано. Предметом спору є визнання права власності на спадкове майно.

Проте, такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковими, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є донькою померлого відповідача ОСОБА_2 та спадкоємцем за заповітом.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмакою І.П. заведено спадкову справу №28/2020 ( яка зареєстрована у Спадковому реєстрі за №66573424) щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_4 (а.с.95).

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути.

Статтею 1219 ЦК України визначено перелік прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини. Зокрема, згідно даної норми, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а саме: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що право спадкоємця на спадкове майно, не є таким, що нерозривно пов`язане з особою спадкоємця, та може бути предметом подальшого наслідування у випадку його смерті.

Однак, закриваючи провадження, судом першої інстанції не враховано, що в тому разі, коли спадкоємцем пред`явлено до суду позов про визнання права власності на спадкове майно, смерть відповідача до вирішення справи не може бути підставою для застосування правил п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, якою передбачено закриття провадження у справі, якщо у відповідача є спадкоємці за законом або заповітом.

Предметом позовних вимоги є захист права на спадкове майно та його поділ, яке в разі обґрунтованості позову може бути успадковано та розподілено.

Таким чином, у правовідносинах, що виникли між сторонами у даній справі, згідно з положеннями ст. 55 ЦПК України, допускається процесуальне правонаступництво.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції наведених обставин та положень закону не врахував, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі, оскільки є особа, яка вважає себе спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 ..

При цьому необхідно звернути увагу на те, що за вказаних вище обставин суд першої інстанції повинен був діяти у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, якою передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі смерті особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі є помилковою та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - адвоката Влащенка Олега Анатолійовича - задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус