Єдиний унікальний номер 317/12/21
Провадження № 2/317/362/2021

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Борисенко Д.Р.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але до досягнення нею 23 річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами був розірваний 24.06.2004. Донька зареєстрована разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , проте на даний час знаходиться на навчанні в Об`єднанні професійних шкіл ім. Т. Сендзіміра у м. Кракові, там і проживає. На думку позивача відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку ОСОБА_3 до закінчення її навчання, до 23 років, у зв`язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки.

У відзиві на позов від 15.03.2021 представник відповідача, адвокат Біліченко О.О., просив відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачем не надано доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, і саме в такому розмірі, як просить позивач. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру своїх доходів та можливих доходів ОСОБА_3 . Із наданих позивачем документів незрозуміло який період навчання ОСОБА_3 , дата закінчення навчання.

Крім того, відповідач працює у державній установі «Біленьківська виправна колонія № 99», його фактичний дохід за період з серпня 2020 року по січень 2021 року складає в середньому 7867,00 грн. на місяць. На утриманні відповідача перебуває двоє його неповнолітніх дітей. Стан здоров`я відповідача є незадовільним.

Вказані обставини не свідчать про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_2 до суду не з`явилась, у заяві від 28.05.2021 зазначила про те, що підтримує позов та просить розглянути справу за її відсутності.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи третя особа, ОСОБА_3 , до суду не з`явилась, у заяві від 28.05.2021 зазначила про те, що підтримує позов та просить розглянути справу за її відсутності.

У судове засідання з`явився відповідач ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Зазначив, що позивач не надала документів, що вони потребують допомоги. Нею подані лише документи про навчання за кордоном, але перевірити даний факт він не може. Змоги надавати допомогу він не має. У нього двоє дітей одна дитина ходить до дитячого садка, а інша до школи. Інших доходів крім заробітної плати він не має. Той факт, що донька навчається за кордоном він не визнає. З березня 2021 року він знаходиться у шлюбі з ОСОБА_4 . Його дружна працює вихователем у ДНЗ «Веселка» у с. Біленьке. Розміру її заробітної плати точно не знає. Раніше він сплачував аліменти, платив вчасно. Наразі проживає із дружиною та двома синами. Житло у якому вони проживають належить йому. З донькою ОСОБА_5 відносини він не підтримує, участі у її вихованні не приймав.

Вислухавши доводи відповідача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

У відповідності до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя 01.06.2002, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 01.06.2002, актовий запис № 218.

У шлюбі у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя 14.11.2002).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя 24.06.2004, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 24.06.2004, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 249.

Відповідно до наявного у справі перекладу з польської мови на українську довідки № ZSZ HTS S.A 4373.744.2020 від 07.07.2020, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2020/2021 навчальному році є ученицею другого класу Щоденного Технікуму в Об`єднанні професійних шкіл ім. Таудеша Сендзимира у м. Кракові. Навчальний рік розпочався 01.09.2020. Іноземна учениця продовжить навчання безкоштовно.

У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно наявних у справі свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 27.09.2011 та серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки № 10/580/8 від 05.02.2021, виданої державною установою «Біленьківська виправна колонія № 99», з серпня 2020 року по січень 2021 року включно ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 47207,29 грн.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на розмір доходів позивача, з якою до переїзду на навчання до Польщі проживала ОСОБА_3 .

Суд констатує, що матеріальну допомогу під час навчання повнолітньої дитини мають надавати їй обоє батьків та лише у тому випадку, якщо вони мають таку матеріальну можливість.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчатися слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15).

Належних та допустимих доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з навчанням, які б обґрунтовували заявлений позивачем розмір аліментів, зокрема, вартості проїзду, проживання, харчування, вартості підручників, інших витрат, ОСОБА_2 не надала, визначивши суто декларативно розмір аліментів.

Врахувавши, що наразі ОСОБА_3 є ученицею другого класу Щоденного Технікуму в Об`єднанні професійних шкіл ім. Таудеша Сендзимира у м. Кракові республіки Польщі, навчається безкоштовно, потребує матеріальної допомоги, врахувавши конкретні обставини справи, стан здоров`я (відповідач є працездатним), наявність офіційного працевлаштування, розмір матеріального забезпечення відповідача, його склад сім`ї, зокрема, наявності на його утриманні двох малолітніх дітей, на нього можливо покласти обов`язок надавати матеріальну допомогу доньці ОСОБА_3 , але в меншому розмірі, ніж позивач просить у позові. Суд наголошує на тому, що обов`язок утримувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є не тільки у ОСОБА_1 , а й у матері цих дітей.

На переконання суду відповідач ОСОБА_1 може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці у розмірі в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно. Такий розмір аліментів не поставить його чи його сім`ю у скрутне матеріальне становище, але створить більш сприятливі умови для навчання ОСОБА_3 , тобто надасть можливість за рахунок цих коштів принаймні частково оплачувати проїзд, проживання, харчування, вартість підручників.

Визначений судом розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде відповідати можливостям відповідача, тобто не буде для нього надмірним тягарем.

Також суд враховує, що розмір аліментів на повнолітню дитину, відповідно до ст. 200 СК України, визначається без зазначення мінімального розміру для дитини відповідного віку. Визначення мінімального розміру аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може застосовуватись при призначенні аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатись.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.01.2021 та до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи судові рішення оскаржуються до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повне рішення суду складено 04.06.2021.

Суддя Д.І. Сакоян