Ухвала

04 червня 2021 року

м. Київ

справа № 757/28952/18-ц

провадження № 61-8233ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У 2018 році ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», про встановлення факту, що має юридичне значення, - відсутності самовільної реконструкції квартири АДРЕСА_1 у вигляді прибудування балкону та наявності останнього в 1969 році та на момент придбання заявницею квартири станом на 29 листопада 2009 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», про встановлення факту, що має юридичне значення, у зв`язку із наявністю спору про право.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовлено.

13 травня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста

Києва від 12 червня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду

від 02 квітня 2021 року і направити справу для продовження розгляду

до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 року необхідно відмовити з наступних підстав.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані

у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала Печерського районного суду міста Києва від 12 червня

2018 року не була переглянута в апеляційному порядку по суті, виключається можливість її перегляду в касаційному порядку.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує і ухвалу Київського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст ухвали суду апеляційної інстанції отримано нею 14 квітня 2021 року, що підтверджується копією витягу з реєстру ПАТ «Укрпошта».

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження на підставі частини другої

статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно

від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження

у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або

не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 року (оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 08 липня

2019 року) заявницею подано 25 листопада 2020 року, тобто після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, тому повинна була в розумні інтервали часу вживати заходи для того, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Суд апеляційної інстанції, надавши оцінку обізнаності заявниці, яка ініціювала судовий розгляд, про розгляд її справи в суді та оскаржену ухвалу суду першої інстанції, врахувавши, що ОСОБА_1 не скористалась своїм процесуальним правом на подання апеляційної скарги у визначений процесуальним законом строк, пропустивши цей строк більше, ніж на один рік, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, правильно застосувавши положення частини другої статті 358 ЦПК України.

Правильність застосування судом апеляційної інстанції вищевказаних норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

При цьому взято до уваги, що ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення до суду за захистом своїх прав у порядку позовного провадження.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку

про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, другою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду

від 02 квітня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду

міста Києва від 12 червня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович