Справа № 463/942/21
Провадження № 2/461/1184/21
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.06.2021 року суддя Галицького районного суду міста Львова Стрельбицький В.В., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності на нерухоме майно, зняття арешту майна,

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності на нерухоме майно, зняття арешту майна.

Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без руху.

Копія ухвали надіслана позивачу за адресою місця проживання, зазначеною у позовній заяві. Відповідно до відмітки на рекомендованому поштовому відправленні, копію ухвали позивачами отримано 20 травня 2021 року.

24 травня 2021 позивачі звернулись до суду із заявою про зміну предмета позову, у якій просили виключити з позовної заяви вимогу про визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно АДРЕСА_1 . На виконання вимог ухвали суду від 16 квітня 2021 року позивачі подали заяву, згідно якої надсилають копію квитанції про оплату судового збору за подання позовної заяви. Однак, до вказаної заяви квитанції про сплату судового збору не долучили

За змістом статей 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець, держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення, вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Станом на 03 червня 2021 року позивачі не виконали вимоги ухвали суду від 16 квітня 2021 року, оскільки не надали суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу немайнового характеру; не подали суду підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивачі не виконали вимоги закону, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України та викладені в ухвалі від 16 квітня 2021 року, у повному обсязі, а тому, згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачам.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини (усунення недоліків), що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.185 ЦПК України, -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності на нерухоме майно, зняття арешту майна - вважати неподаною та повернути позивачам.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2021 року.

Суддя Стрельбицький В.В.