Справа № 716/1746/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

з участю секретаря судового засідання Вікторівської Д.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є непрацездатним особою із інвалідністю з дитинства І-ї групи (підгрупа «А») у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дати подання позову.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у період з 2001 року по 2004 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , під час перебування у якому у них народився син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю з дитинства І-ї групи (підгрупи «А»), перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом - важка розумова відсталість внаслідок вродженого гіпотиреозу. 11.06.2004 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, після чого сторони проживають окремо. На даний час син-інвалід, який досяг повноліття, є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду та опіки, проживає разом з позивачкою, яка його утримує, виховує та піклується про нього. Добровільно кошти на утримання сина відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки проживає та працює в Республіці Польща та має постійний дохід. У зв`язку із чим, позивачка вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог, відповідач 30.11.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що посилання позивачки на те, що він ніби-то проживає та працює в Республіці Польща є надуманими та не підтверджуються жодними доказами. Фактично він на даний час не працює, на його утриманні перебувають дружина ОСОБА_5 , малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та пасинок ОСОБА_7 . Також до складу його сім`ї входять батьки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які досягли пенсійного віку та є непрацездатними. В свою чергу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою з інвалідністю І-ї групи, підрупи «А», щомісячно отримує державну соціальну допомогу в розмірі 3516,40 грн. Крім того, у січні 2021 підвищено розмір надбавки на догляд за особами з інвалідністю до 150 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Наведене спростовує твердження позивача про потребу сина в матеріальній допомозі.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.12.2020 провадження у даній справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 716/1744/20 за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним та встановлення над ним опіки.

Згідно ухвали Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09.03.2021 провадження у справі поновлено у зв`язку із усуненням обставин, які викликали зупинення провадження у даній справі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило.

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.02.2001 по 11.06.2004 та є батьками повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними доказами (а.с.4-7).

Згідно з довідкою МСЕК серії 12ААБ №857264 та заключенням ЛКК №730 від 14.08.2020 Чернівецької обласної психіатричної ОСОБА_4 встановлена І група, підгрупи «А» інвалідності безтерміново.

На даний час шлюб між сторонами розірвано, після чого сторони проживають окремо.

Згідно довідки Заставнівської міської ради Чернівецької області №2614 від 23.09.2020, крім сина ОСОБА_4 , 2002 р.н., до складу сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , входять: її чоловік ОСОБА_11 ,1979 р.н., дочка ОСОБА_12 , 2005 р.н., та син ОСОБА_13 , 2016 р.н.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 доходи її сім`ї складаються із заробітної плати ОСОБА_1 , розмір якої як з`ясовано в судовому засіданні становить 5400 грн на місяць та пенсії по інвалідності на сина ОСОБА_4 . Разом із сім`єю позивачки також проживає її непрацездатна матір ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.16).

Згідно довідки Заставнівської міської ради №3060 від 10.11.2020 відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , його теперішня сім`я складається із дружини ОСОБА_5 , малолітньої доньки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та пасинка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується матеріалами справи (а.с.38, 41-43,46).

Також, у відповідача є непрацездатні батьки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями пенсійних посвідчень (а.с.39).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 коштів на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4 , який потребує стороннього догляду і самостійно не може себе матеріально забезпечити, добровільно не надає, основні витрати по його утриманню на даний час несе мати ОСОБА_1 , у якої на утриманні знаходиться ще двоє інших неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 200 ч. 1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Системний аналіз змісту ст.ст. 198, 200 СК України діє підстави дійти висновку, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальні допомозі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Також ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв`язку можна дійти висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання повнолітньої працездатної дитини можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: наявності повнолітньої непрацездатної дитини, її потреби у матеріальному забезпеченні та наявності у батька (матері) можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" до осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого ст. 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Положення ч. 3 ст. 75 СК України відносять до категорії "непрацездатні" осіб з інвалідністю I, II та III групи.

Отже, повнолітньою непрацездатною дитиною у розумінні ст. 198 СК України є повнолітні син або дочка, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю (таке ж тлумачення указаного поняття здійснено Конституційним Судом України у рішенні від 11 лютого 2014 року №1-рп/2014).

За приписами ст. 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється І, ІІ чи ІІІ група інвалідності (ч. 3 ст. 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні").

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_10 перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом важка розумова відсталість, внаслідок вродженого гіпотеріозу, є інвалідом І групи, підгрупи «А» (а.с.9,11-13).

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 01.02.2021 у цивільній справі № 716/1744/20, яке набрало законної сили 04.03.2021, його визнано недієздатним та призначеного його опікуном його матір ОСОБА_1 (а.с.61-62).

ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації м. Заставна та щомісячно отримує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», як особа з інвалідністю з дитинства І групи підгрупи «А» з 15.04.2020 довічно в сумі 3516,40 грн., з яких: 1712, 00 грн. розмір державної соціальної допомоги, 1804,40 грн. надбавка на догляд за особами з інвалідністю (а.с.37).

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 має важке захворювання, потребує лікування, ураховуючи розмір щомісячного доходу ОСОБА_4 , суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги. Саме по собі отримання ОСОБА_4 доходів, що є рівними чи навіть більшими за розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не свідчить про те, що ОСОБА_4 не потребує матеріальної допомоги від батька (такий висновок суду корелюється з правовими позиціями Верховного Суду, сформульованими у постанові від 05 вересня 2019 року у справі №212/1055/18-ц та постанові від 12.09.2019 у справі № 459/1381/18).

При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд зазначає, що позивачкою не надано відомостей та доказів про джерела доходів відповідача, які судом могли бути встановлені та взяті до уваги при постановленні даного рішення, а відповідачем, в свою чергу не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих скрутний матеріальний стан та наявність об`єктивних обставин, які б унеможливлювали сплату допомоги в розмірі, встановленому судом.

Відтак, об`єктивно оцінюючи матеріальну спроможність відповідача, суд вважає вимоги позивачки про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячнозавищеними та такими, що не належно обґрунтовані та доведені, а тому, з урахуванням матеріального становища відповідача, який є здоровою працездатною особою, рівності обов`язку батьків щодо утримання сина, проживання з позивачкою повнолітнього сина, наявність у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 04.03.2021, з дати набрання законної сили рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 01.02.2021, яким повнолітнього ОСОБА_4 визнано недієздатним та встановлено над ним опіку в особі ОСОБА_16 .

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням наведеного, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

На підставі наведеного, ст.ст. 181, 198, 200 СК України, керуючись 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 06.06.1998 Заставнівським РВ УМВС в Чернівецькій області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є непрацездатним особою з інвалідністю з дитинства І групи (підгрупа «А») в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 04.03.2021.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 14.05.2021.

Суддя Олена ПУХАРЄВА