Справа № 442/713/21
Провадження № 6/442/24/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Грицай М.М., з участю секретаря Антоненко В.О., старшого державного виконавця Федурко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Дрогобичі подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Федурко Назара Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Федурко Н.В. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться виконавче провадження № 63566386 з виконання виконавчого листа № 450/379/19, виданого 04.11.2020 Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 221130,00 грн в якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; 10000,00 грн в якості відшкодування за заподіяння моральної шкоди; 4162,42 грн судових витрат. На сьогоднішній день рішення боржником не виконано, декларацію про доходи та майно не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не здійснено. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності житловий будинок в с. Доброгостів Дрогобицького району, автобус MAN 11.230 (1999), автомобіль Volkswagen Vento 1.8 (1994). На запит виконавця Державна прикордонна служба України листом від 06.01.2021 повідомила про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово перетинав державний кордон України. Вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів його виконання за рахунок належного йому майна і доходів, а тому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

У судовому засіданні старший державний виконавець Федурко Н.В. подання підтримав. Доповнив, що з моменту відкриття виконавчого провадження в рахунок погашення боргу за виконавчим документом надійшла сума в розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень), проте, йому невідомо чи це добровільне виконання рішення суду боржником в частині чи відрахування із заробітної плати боржника.

Вислухавши державного виконавця, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у поданні слід відмовити.

Судом встановлено, що Пустомитівським районним судом Львівської області 04.11.2020 видано виконавчий лист № 450/379/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 221130,00 грн в якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; 10000,00 грн в якості відшкодування за заподіяння моральної шкоди; 4162,42 грн судових витрат. Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 . Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 .

Постановою старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Федурка Н.В. від 12.11.2020 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого листа та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. Зазначена постанова направлялась боржнику, ОСОБА_1 та отримана ним 21.11.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказана інформація містить також відомості щодо арешту всього нерухомого майна ОСОБА_1 згідно постанови про арешт боржника від 07.12.2020.

З відповіді на запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону з 11.11.2020 по 05.01.2021 вбачається, що останній неодноразово протягом вказано періоду перетинав кордон.

З відповіді на запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії вбачається, що ОСОБА_1 пенсію не отримує.

Постановою старшого державного виконавця Федурка Н.В. від 07.12.2020 звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , який отримує дохід у ПП «Геліос». Постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 254812,00 грн.

З відповіді на запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортних засобів вбачається, що останньому належить автобус MAN 11.230 та автомобіль Volkswagen Vento 1.8.

Постановами старшого державного виконавця Федурка Н.В. від 07.12.2020 на вказані транспортні засоби накладено арешт та оголошено їх в розшук.

Постановою старшого державного виконавця Федурка Н.В. від 11.01.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику.

З акта старшого державного виконавця Федурка Н.В. від 22.01.2021 вбачається, що ним здійснено вихід за адресою проживання боржника з метою перевірки його майнового стану та встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на той час, у будинок дружина боржника державного виконавця не впустила, на території будинку транспортні засоби, належні боржнику відсутні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням іншим інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Відповідно до вимог пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у матеріалах подання відсутні докази достатнього використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для виконання рішення суду без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим. Наявність лише самого зобов`язання не є підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Державним виконавцем не надано доказів й того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення або умисно ухилявся від виконання рішення суду, а також щодо вчинення боржником дій, які б свідчили про його намагання шляхом виїзду за межі України ухилитись від виконання рішення суду. У матеріалах подання відсутні докази здійснення виклику боржника державним виконавцем, у той же час, положеннями п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу, привід державним виконавцем також не застосовувався. Крім того, державний виконавець у судовому засіданні підтвердив, що процедура виконання рішення суду розпочата, так як в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом надійшла певна сума коштів.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частині третій статті 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання слід відмовити, та як обмеження боржника у праві виїзду за кордон є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити старшому державному виконавцю Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Федурко Назару Вікторовичу у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 29.01.2021.

Суддя Грицай М.М.