Справа № 591/4509/20
Провадження № 2-др/591/14/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 ; припинено стягнення за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2018 року у справі № 592/11488/18 з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, з 27 червня 2020 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 27 липня 2020 року; вирішено компенсувати ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. за рахунок держави.

26 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій посилається на те, що на підставі зазначеного рішення суду він отримав виконавчий лист та звернувся до ГУ Державної казначейської служби України в Сумській області, яке листом 16 лютого 2021 року повернуло виконавчий лист без виконання з тих підстав, що судом не визначено, в особі якого державного органу (юридичної особи публічного права) держава виступає учасником даних правовідносин, виконавчий документ не містить відомостей про ідентифікаційний код та місцезнаходження боржника. Посилаючись на те, що ні в судовому рішенні, ні в виконавчому листі не зазначено, в особі якого державного органу (юридичної особи публічного права) держава виступає учасником даних правовідносин, виконавчий документ не містить відомостей про ідентифікаційний код та місцезнаходження боржника, просить винести додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо повернення судового збору та визначити в особі якого державного органу (юридичної особи публічного права) держава виступає учасником даних правовідносин, зазначити відомості про ідентифікаційний код та місцезнаходження боржника.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 березня 2021 року вказана заява призначена до розгляду в судовому засідання на 03 червня 2021 року о 14 год. 10 хв.

В судовому засіданні позивач підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у винесенні додаткового рішення.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлює вичерпний перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Тобто, вказана норма процесуального закону встановлює, визначає та регламентує підстави вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, а не нового рішення за новими вимогами.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суд України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Як вбачається зі змісту рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 січня 2021 року у вказаній справі, крім питань по суті заявлених позовних вимог, вирішене питання про судові витрати та зазначено, що оскільки відповідач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору як інвалід І групи, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно компенсувати сплачений позивачем судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. за рахунок держави.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

За нормами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що порядок компенсації судового збору за рахунок держави Кабінетом Міністрів України не встановлений, суд позбавлений можливості визначити державний орган, який виступає учасником правовідносин по компенсації судових витрат.

З огляду на вказане рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 січня 2021 року вирішено всі позовні вимоги ОСОБА_1 , а також питання про судові витрати у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

З огляду на вказане, відсутні законні підстави для ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у зазначеній справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П.Сидоренко