Справа 688/3304/20
№ 2/688/107/21
Рішення

іменем України

(заочне)

25 січня 2021 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді - Босюка В.А.

при секретарі - Кулеші Л.М.,

з участю представника позивача адвоката Спеціального С.П.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання втратившими право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.10.2005 року та витягу про реєстрацію права власності від 19.10.2005 року. За вказаною адресою зареєстровані також відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яких він ніколи не бачив, з 2000 року вони в квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні квартири не приймають. За наведених обставин, просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 втратившими право користування вищевказаною квартирою.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Позивач в судове засідання не з?явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності за участі його представника, підтримання позову.

Відповідачі, будучи відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлені про час та місце судового засідання, до суду повторно не з`явились, причини неявки не повідомили, відзиву на позов не надали.

В зв`язку з неявкою відповідачів, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу.

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Положення вказаного конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

З положень ч. 1 ст. 383 ЦК України слідує, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-709/цс-16.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі- продажу квартири, посвідченого 12.10.2005 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., що підтверджується також даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 8686353 від 19.10.2005 року.

З інформації, що надійшла на запит суду з Шепетівської міської ради на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_2 . Вказане підтверджується також даними довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради 05.10.2020 року.

Як вбачається з даних довідки, виданої 22.09.2020 року ОСББ «Світлячок», з липня 2018 року ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_4 проживають за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за даною адресою не проживають з 2000 року по даний час.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що проживає у по сусідству з позивачем у квартирі АДРЕСА_3 і відповідачів у належній позивачу квартирі не бачила протягом останніх 29-ти років, оскільки вони виїхати на інше місце проживання. Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що є сусідкою позивача, який з дружиною проживає у квартирі АДРЕСА_4 . Вона проживає у своїй квартирі з 1987 року, відповідачів не знає і ніколи у квартирі позивача їх не бачила.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідачі, не являючись співвласниками, без поважних причин, починаючи з 2000 року не проживають у квартирі АДРЕСА_1 , тому можуть бути визнані втратившими право користування цим житлом.

За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення.

Судовий збір відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втратившими право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 420 грн. 40 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Хмельницький апеляційний суд через Шепетівський міськрайонний суд.

Рішення може бути переглянуто Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Босюк В.А.