Справа № 182/4206/20
Провадження № 2/0182/134/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.01.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Абсолют-Н», про визнання наймачем квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання її наймачем квартири.

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне.

В 1982 році вона уклала шлюб із ОСОБА_2 . Відповідно до рішення Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 30.03.1982 року № 154/1, у зв`язку із відселенням з будинку АДРЕСА_1 , вони з чоловіком отримали квартиру АДРЕСА_2 . Їх сім`я при отриманні квартири складалась з 2 осіб. Через чотири місяці, у липні 1982 року, у них народився син ОСОБА_3 . З 7 квітня 1982 року вона з чоловіком, а згодом і їх син зареєструвалися в квартирі АДРЕСА_2 . 20 квітня 1999 року, відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між нею та ОСОБА_2 був розірваний. Після розірвання шлюбу вона залишилася проживати в їх квартирі разом із сином та колишнім чоловіком. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. З 12.07.2009 року по 12.02.2016 року вона відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби. Після звільнення проживає в зазначеній квартирі, піклується про її технічний стан, робить в ній ремонт, сплачує комунальні платежі. ІНФОРМАЦІЯ_2 їх син ОСОБА_4 також помер. З того час мешкає в квартирі одна. З метою зміни особового рахунку на своє ім`я та визнання її наймачем квартири вона звернулася до керівника ОСББ «Абсолют-Н». А ОСББ «Абсолют-Н» звернулось до Виконавчого комітету із заявою про прийняття рішення щодо надання дозволу на заміну особового рахунку в квартирі АДРЕСА_2 . 17.06.2020 року голова ОСББ отримала лист № 1943/20 із зазначенням, що, оскільки між нею та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, вони перестали бути чоловіком та дружиною. І вона не є членом його сім`ї, як того вимагає стаття 106 Житлового кодексу України РСР. Крім того, в листі зазначено, що нею не надано копії свідоцтва про смерть наймача ОСОБА_2 , яку вона не може отримати в органах актів цивільного стану, оскільки вони з ним розлучилися. Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Таким чином, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали: разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.1, 2 ст.64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не буде іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч.2 ст.65 ЖК УРСР). Крім того, відповідно до ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Їх син ОСОБА_4 як член сім`ї наймача під час відбування нею покарання залишався зареєстрованим та проживав в квартирі АДРЕСА_2 ) до дня своє смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Враховуючи той факт, що саме вона з чоловіком отримувала квартиру АДРЕСА_2 , зареєстрована та проживає в ній з 1982 року, а на час відбування покарання в квартирі залишався проживати її син ОСОБА_4 , член сім`ї наймача, вважає, що у суду є всі підстави визнати її належним наймачем квартири АДРЕСА_2 . За таких обставин звернулась до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити (а.с.33). Представник відповідача ОСОБА_5 покладалась на думку суду в просила прийняти рішення, згідно вимог діючого законодавства (а.с.28). Представник третьої особи ОСОБА_6 .проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.35).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.01.1982 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_2 (а.с.7). Відповідно до рішення Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 30.03.1982 року № 154/1, у зв`язку із відселенням з будинку АДРЕСА_1 , позивачка з чоловіком отримали квартиру АДРЕСА_2 . Їх сім`я при отриманні квартири складалась з 2 осіб (а.с.5). Через чотири місяці, у липні 1982 року, у подружжя народився син ОСОБА_3 . З 7 квітня 1982 року вона з чоловіком, а згодом і їх син зареєструвалися в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.9-11). 20.04.1999 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 був розірваний (а.с.6, 23-24). Після розірвання шлюбу позивачка залишилася проживати в спірній квартирі разом із сином та колишнім чоловіком. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.8, 25). З 12.07.2009 року по 12.02.2016 року позивачка відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби (а.с.38). Після звільнення позивачка проживає в зазначеній квартирі, піклується про її технічний стан, робить в ній ремонт, сплачує комунальні платежі. ІНФОРМАЦІЯ_4 син позивачки по справі ОСОБА_4 також помер (а.с.. З того час мешкає в квартирі одна. З метою зміни особового рахунку на своє ім`я та визнання її наймачем квартири вона звернулася до керівника ОСББ «Абсолют-Н». А ОСББ «Абсолют-Н» звернулось до Виконавчого комітету із заявою про прийняття рішення щодо надання дозволу на заміну особового рахунку в квартирі АДРЕСА_2 . 17.06.2020 року голова ОСББ отримала лист № 1943/20 із зазначенням, що, оскільки між нею та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, вони перестали бути чоловіком та дружиною. І вона не є членом його сім`ї, як того вимагає стаття 106 Житлового кодексу України РСР. Крім того, в листі зазначено, що нею не надано копії свідоцтва про смерть наймача ОСОБА_2 , яку вона не може отримати в органах актів цивільного стану, оскільки вони з ним розлучилися. Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Таким чином, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали: разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.1, 2 ст.64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не буде іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч.2 ст.65 ЖК УРСР). Крім того, відповідно до ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Їх син ОСОБА_4 як член сім`ї наймача під час відбування нею покарання залишався зареєстрованим та проживав в квартирі АДРЕСА_2 ) до дня своє смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Враховуючи той факт, що саме вона з чоловіком отримувала квартиру АДРЕСА_2 , зареєстрована та проживає в ній з 1982 року, а на час відбування покарання в квартирі залишався проживати її син ОСОБА_4 , член сім`ї наймача, вважає, що у суду є всі підстави визнати її належним наймачем квартири АДРЕСА_2 . За весь час проживання у спірній квартирі і до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред`являлись до позивачки претензії щодо незаконності зайняття нею вказаної вище квартири.

Відповідно до ст..106 ЖК УРСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Згідно зі ст.47 Конституції України, кожен має право на житло.

Відповідно до ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який с єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно зі ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до п.69 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 pоку № 470, ордер дійсний протягом 30 днів.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та її родина протягом 30 днів з дня видачі їм ордеру, вселились в спірну квартиру і зареєструвались. Після спливу 30 днів ордер автоматично втратив свою силу. У зв`язку з відсутністю в даний час ордеру позивачці було відмовлено в укладенні договору найму житла, чим обмежені без законних підстав її житлові права. У зв`язку з цим у позивачки немає іншої можливості, як звернення до суду за захистом своїх прав..

За таких обставин у суду не виникає сумніву стосовно обґрунтованості позовних вимог та необхідності задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Абсолют-Н», про визнання наймачем квартири задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал