Справа № 308/9092/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Куштана Б.П.

з участю секретаря - Кекерчень М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 липня 2021 року (головуючий суддя Дегтяренко К.С.) про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Істейт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів Тячівська міська рада Закарпатської області в особі державного реєстратора Лазар Діани Василівни,

в с т а н о в и в :

15.07.2021 ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гончаров В.В., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, вказуючи на те, що має намір пред`явити позов до ТОВ «ФК Єврокредит», ОСОБА_1 , ТОВ «Лекс Істейт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів Тячівська міська рада Закарпатської області в особі державного реєстратора Лазар Діани Василівни щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, визнання недійсними договорів іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просила суд вжити заходів забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, а саме:

1) накласти арешт на домоволодіння по АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю, кафе-бар по АДРЕСА_1 ;

2) заборонити ТОВ «Лекс Істейт» та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаних об`єктів нерухомого майна (у тому числі звертати стягнення на них у позасудовому порядку) до набрання рішенням суду у справі законної сили.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19 липня 2021 року заяву представника ОСОБА_2 адвоката Гончарова В.В. про забезпечення позову задоволено частково - накладено арешт на домоволодіння по АДРЕСА_1 (житловий будинок (літ. а); навіс (літ.б); огорожа (поз. № 1-3); а також нежитлову будівлю кафе-бар (кафе бар (літ.а); тераса (літ.б) ) по АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

На дану ухвалу подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не зазначено докази та не вказано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може вплинути на майбутнє виконання рішення суду; не доведено що сторони у справі мають намір відчужити спірні об`єкти та що таке відчуження унеможливить виконання рішення суду про витребування майна. Вважає, що накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 , є фактичним виконанням рішення суду та призводить до порушення його прав. Посилаючись на норми національного законодавства щодо придбання майна добросовісним набувачем, практику Європейського суду з прав людини, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що накладення арешту на належне ОСОБА_1 майно є порушенням права на мирне володіння майном. Зазначає, що предметом майбутнього позову ОСОБА_2 є скасування реєстрації права власності та визнання недійсними договорів, а тому в разі задоволення цих вимог, рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню. У зв`язку з цим заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими вимогами. Зазначає, що захід у виді арешту на майно може застосовуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а не вимогу про визнання правочинів недійсними. Вказує, що місцевим судом безпідставно не вирішувалось питання про вжиття зустрічного забезпечення.

Оскільки ОСОБА_2 ухвалу місцевого суду не оскаржила, тому апеляційний суд, з урахуванням принципу диспозитивності, перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 у частині задоволення заяви про накладення арешту на майно, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини ухвали стосовно відмови у вжитті заходів, шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна.

Заслухавши позицію представника ОСОБА_1 та представника ТОВ «Лекс Істейт», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

ОСОБА_2 на обґрунтування заяви про забезпечення позову вказувала, що між сторонами виник спір, зазначила про свій намір подати позовну заяву (до ТОВ «ФК Єврокредит», ОСОБА_1 , ТОВ «Лекс Істейт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів Тячівська міська рада Закарпатської області в особі державного реєстратора Лазар Діани Василівни), посилаючись на наступні обставини.

13.07.2007 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (далі: Банк) та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит № 115/7-07 (далі: кредитний договір), за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 180 000,00 грн, зі сплатою 17% річних строком до 12.03.2013 (а.с.7-12).

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 було укладено: іпотечний договір №196/23- 2007 від 13.07.2007, згідно якого останній передав в іпотеку банку належне йому домоволодіння по АДРЕСА_1 (житловий будинок (літ. а); навіс (літ.б); огорожа (поз. № 1-3), а також іпотечний договір №29/23-2008 від 25.02.2008, за якими ОСОБА_3 передав в іпотеку банку належну йому нежитлову будівлю, кафе-бар (кафе бар (літ.а); тераса (літ.б) ) по АДРЕСА_2 (а.с.13-15, 16-18).

Згідно з договором про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк відступило право вимоги новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», зокрема згідно з витягом із додатку № 1 до цього договору до останнього перейшло право вимоги щодо позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором № 115/7-07 від 13.07.2007 (а.с. 19-21).

Крім того, відповідно до договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк відступило права новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», зокрема згідно з витягом із додатку № 1 до такого договору до останнього перейшло право за іпотечними договорами №196/23- 2007 від 13.07.2007 та №29/23-2008 від 25.02.2008, укладеними із іпотекодавцем ОСОБА_3 (а.с. 22-24).

Оскільки позичальник ОСОБА_3 не виконував належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, ТзОВ «Кредитні ініціативи» надіслало ОСОБА_3 вимогу про дострокове повернення кредиту від 27.03.2015 № ПІБ/Д/18, в якій вимагало достроково сплатити заборгованість станом на 26.02.2015 у розмірі 349 792,94 грн (а.с. 25).

Надалі, у квітні 2015 року, ТОВ «Кредитні ініціативи» зверталося в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 115/7-07 від 13.07.2007 у розмірі 284 913,55 грн (а.с. 26-29).

При цьому, колегією суддів встановлено, що за результатом розгляду такого спору рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.01.2017 у справі № 308/4218/15-ц позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 13.07.2007 № 115/7-07 станом на 26.02.2015 у сумі 176 844,96 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 129 367,20 грн, і пені 47 477,76 грн. Вирішено питання про судові витрати (https://reyestr.court.gov.ua/Review/64305311).

Дане рішення було оскаржено в апеляційному порядку ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_3 . Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16.02.2021 зупинено провадження у справі № 08/4218/15-ц до залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94990085).

Також встановлено, що ТОВ «Кредитні ініціативи» раніше, у лютому 2014 року, зверталося в суд із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки (в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 115/7-07 від 13.07.2007 станом на 26.12.2013 у розмірі 203 875,95 гривень: за кредитом - 129 367,20 грн; по відсотках - 22 428,28 грн, пеня - 52080,47 грн). Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.12.2014 у справі № 308/2317/14-ц у задоволенні позовної заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення на предмет іпотеки відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/42836371). Дане рішення оскаржено в апеляційному порядку ТОВ «Кредитні ініціативи». Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.02.2021 зупинено провадження у справі № 308/2317/14-ц до залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94888681).

Таким чином, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також стверджується наявним у справі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.30).

Згідно з довідкою приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г.В. від 07.07.2021 № 45/02-14, спадкоємцем ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , яка проживала з померлим на день смерті (а.с. 32).

ОСОБА_2 зазначає, що на час оформлення нею спадкових прав, вже померлому ОСОБА_3 було надіслано від ТОВ «ФК Єврокредит» повідомлення про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 28.05.2021 № 0221, а також вимогу про наявність заборгованості від 28.05.2021 № 0121.

Згідно доданого ОСОБА_2 до заяви про забезпечення позову повідомлення про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 28.05.2021 № 0221, адресованого ОСОБА_3 , ТОВ «ФК Єврокредит» зазначало, що воно набуло право вимоги за іпотечним договором №196/23- 2007 від 13.07.2007 та іпотечним договором №29/23-2008 від 25.02.2008, на підставі договорів передачі прав укладених 27.05.2021 та зареєстрованих за № 771 та № 772 (а.с. 33).

Відповідно до наданої заявницею письмової вимоги про наявність заборгованості від 28.05.2021 № 0121 адресованої ОСОБА_3 , ТОВ «ФК Єврокредит» повідомило, що внаслідок укладення 27.05.2021 договору факторингу між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК Єврокредит» та переходом права вимоги за кредитним договором № 115/7-07 від 13.07.2007, розмір заборгованості ОСОБА_3 перед новим кредитором ТОВ «ФК Єврокредит» станом на 27.05.2021 складає 1 399 496,36 грн (а.с. 34).

Згідно з виданими заявниці ОСОБА_2 приватним нотаріусом інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.07.2021 вбачається, що 03.06.2021 державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діаною Василівною здійснено державну реєстрацію переходу права власності до ТОВ «ФК Єврокредит» у позасудовому порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом реєстрації за ТзОВ «ФК Єврокредит» права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю, кафе-бар по АДРЕСА_2 .

Після цього між ТзОВ «ФК Єврокредит» та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу від 08.06.2021 № 745 та № 746, за якими право власності на вказані об`єкти нерухомого майна перейшло до ОСОБА_1 (а.с.35-42).

Також з інформаційних довідок слідує, що 15.06.2021 між ТОВ «Лекс Істейт» та ОСОБА_1 укладено договори позики № 15/06-2021-2 та № 15/06-2021-3, розмір основного зобов`язання за кожним правочином 1 000 000,00 грн, які позичальник ОСОБА_1 зобов`язався повернути у строк до 15.07.2021, тобто через місяць з дня отримання позики (а.с.35-42).

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаними договорами позики, ОСОБА_1 передав спірне нерухоме майно (домоволодіння та нежитлову будівлю кафе-бар) в іпотеку ТОВ «Лекс Істейт», уклавши відповідні договори іпотеки, які посвідчені приватним нотаріусом Кішкіним Д.В. і зареєстровані ним у реєстрі за номерами 784 і 785.

ОСОБА_2 у заяві про забезпечення позову зазначала, що вищевказані обставини, надто стислий строк повернення позики (лише один місяць з моменту отримання) дає достатні підстави вважати, що позичальником не буде своєчасно виконане зобов`язання, що надає можливість іпотекодержателю ТОВ «Лекс Істейт» вже з 16.07.2021 звернути стягнення на спірне нерухоме майно, яке раніше належало ОСОБА_3 .

Заявниця вказувала, що після смерті ОСОБА_3 відбулися численні порушення вимог законодавства, внаслідок чого ОСОБА_2 незаконно позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спірне нерухоме майно.

ОСОБА_2 зазначала, що перехід права власності на домоволодіння та нежитлову будівлю кафе-бар до ТОВ «ФК Єврокредит» та реєстрація за ним права власності є незаконними, у зв`язку з чим незаконним є подальше відчуження цього майна ОСОБА_1 та передача ним майна в іпотеку. Зокрема зазначала, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - до моменту відступлення прав вимоги на користь ТОВ «ФК Єврокредит», новий кредитор не з`ясував цієї обставини, не пред`являв свої вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину у порядку ст. 1281 ЦК України, всупереч ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» не надсилав ОСОБА_2 письмову вимогу про усунення порушення. Також зазначала, що розмір заборгованості у вимозі від 28.05.2021 № 0121 у сумі 1 399 496,36 грн є необґрунтованим, нарахування такої заборгованості є безпідставним та неправомірним, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після пред`явлення до позичальника вимоги від 27.03.2015 про дострокове повернення кредиту згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Згідно роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо майна - домоволодіння по АДРЕСА_2 та нежитлової будівлі - кафе-бар по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 подала до Ужгородського міськрайонного суду позов, в якому просить скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на це майно, про визнання недійсним договорів іпотеки та про витребування майна з чужого незаконного володіння (справа № 308/10527/21).

Судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість припущення, що невжиття заходу забезпечення позову у виді накладенням арешту на майно (домоволодіння по АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю, кафе-бар по АДРЕСА_2 ) може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення.

Можливість реєстрації та набуття права власності на спірне майно за іпотекодержателем ТОВ «Лекс Істейт» і можливість подальшого відчуження майна є достатньо обґрунтованим припущенням того, що таке може вибути від актуального власника на момент виконання можливого рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірне майно придбано добросовісним набувачем, на момент купівлі такого майна ОСОБА_1 не існувало заборон та арештів, не можуть бути взятими до уваги на стадії вжиття заходів забезпечення позову. Питання, пов`язані з перевіркою обґрунтованості та доведеності позову, можливо вирішити лише за результатами розгляду справи по суті, а не в порядку вжиття заходів забезпечення позову.

Застосування зустрічного забезпечення за ініціативою суду, за відсутності клопотання відповідача, є правом суду, а не обов`язком, обставин, визначених ч. 3 ст 154 ЦПК України, апелянтом не наведено, тому безпідставними є доводи апеляційної скарги в цій частині. Крім того, відповідачі не позбавлені права звернутись до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення.

З урахуванням підстав, наведених для подання позову в майбутньому, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову в частині вжиття заходів щодо накладення арешту на майно.

Апеляційний суд зазначає, що накладення арешту на майно, щодо якого між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності, а також не є фактичним виконанням рішення суду, у зв`язку з чим відповідні посилання апелянта ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження дійсного наміру відповідача відчужити спірне майно не заслуговують на увагу, оскільки забезпечення позову у цьому спорі, який містить також вимогу майнового характеру, спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення і залишення ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2021 року.

Головуюча:

Судді: