Справа № 159/6618/20
Провадження № 2/159/325/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «Зеніт» про стягнення коштів за договором страхування життя,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 13.04.2006 вона уклала договір страхування життя із закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Традиції життя», яке в подальшому реорганізовано в приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Зеніт». Згідно з умовами договору, позивач щороку вносила страховий внесок в розмірі 500 доларів США, договір укладено строком на 10 років. 18.09.2012, між позивачем, як страхувальником, та відповідачем, як страховиком, укладена додаткова угода, відповідно до якою страхова сума складає 2944 доларів США, щорічний страховий внесок складає 200 доларів США. 12.04.2016 дія договору страхування життя закінчилась. Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо повернення страхової суми не виконав, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення страхової суми в розмірі 67095,72 грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України, позивач просила стягнути з відповідача в її користь пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних від суми заборгованості, інфляційні втрати та судові витрати у справі.

Заперечення відповідача.

Відповідач відзив на позов не подав.

Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що 13.04.2006 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Страхова компанія «Традиції життя» був укладений договір страхування життя № 501 на строк 10 років зі сплатою щорічних внесків в розмірі 500 доларів США.

18.09.2012, між позивачем, як страхувальником, та відповідачем, як страховиком, укладена додаткова угода до договору № 501 від 13.04.2006, відповідно до якою страхова сума складає 2944 доларів США, щорічний страховий внесок складає 200 доларів США.

22.07.2016 позивач звернулась до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг з вимогою щодо повернення страхової суми.

Відповідно до листа Нацкомфінпослуг від 18.08.2016 № 5385/13-12, розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29.03.2016 № 643 анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ПрАТ «СК Зеніт» та виключено з Державного реєстру фінансових установ.

Позивач зазначає, що незважаючи на неодноразові звернення до відповідача, страхова сума їй не виплачена і на даний час.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Умови договору страхування життя можуть також передбачати обов`язок страховика здійснити страхову виплату у разі нещасного випадку, що стався із застрахованою особою, та (або) хвороби застрахованої особи. У разі, якщо при настанні страхового випадку передбачено регулярні послідовні довічні страхові виплати (страхування довічної пенсії), обов`язковим є передбачення у договорі страхування ризику смерті застрахованої особи протягом періоду між початком дії договору страхування та першою страховою виплатою з числа довічних страхових виплат. В інших випадках передбачення ризику смерті застрахованої особи є обов`язковим протягом всього строку дії договору страхування життя.

Статтею 28 Закону України «Про страхування» визначено, що дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: 1) закінчення строку дії; 2) виконання страховиком зобов`язань перед страхувальником у повному обсязі; 3) несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки. При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред`явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору; 4) ліквідації страхувальника - юридичної особи або смерті страхувальника - фізичної особи чи втрати ним дієздатності, за винятком випадків, передбачених статтями 22, 23 і 24 цього Закону; 5) ліквідації страховика у порядку, встановленому законодавством України; 6) прийняття судового рішення про визнання договору страхування недійсним; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

В період дії договору, у період часу з 13.04.2006 по 12.04.2016 позивачем виконувались зобов`язання в частині сплати страхових внесків, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних квитанцій та відповідачем не спростовано.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази щодо порушення будь-яких умов договору з боку позивача (страхувальника).

За положеннями договору страхування, при настанні страхового випадку з застрахованою особою здійснюється така страхова виплата вигодонабувачем: при закінченні дії договору - гарантовано одноразова 100% застрахованої суми.

Судом встановлено, що дія договору страхування припинена 12.04.2016 по закінченню строку дії договору.

Тобто, за умовами укладеного договору страхування життя, страховий випадок, за яким страховик здійснює виплату страхового відшкодування страхувальнику - це дожиття страхувальником до закінчення терміну дії договору.

19.04.2014 позивачем була подана письмова заява, в якій остання повідомила, що закінчилась дія страхового захисту життя, відповідно до укладеного договору, а тому вона просить відповідача сплатити їй 100% страхової суми.

На даний час кошти відповідачу не повернуті.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як вбачається з викладених вище положень законодавства та умов договору страхування, підставою для виплати викупної суми, є дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування життя.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства та законодавства про захист прав споживачів в сфері добровільного страхування життя, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхової виплати в розмірі 67095,72 грн., оскільки позивачем виконано умови Договору страхування життя та у зв`язку із настанням страхового випадку «дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії договору страхування».

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як договірних зобов`язань на них поширюється дія ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи викладене, а також перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що у зв`язку з наявністю заборгованості по виконанню зобов`язань, з відповідача також підлягає стягненню на підставі ст. 625 ЦК України пеня (у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми прострочення за кожен день порушення зобов`язання в сумі 85834,32 грн.), 3% річних від суми заборгованості в розмірі 9162,32 грн., а також інфляційні втрати в сумі 26173,76 грн.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по справі в сумі 840,80 грн.

Крім того, на підставі ст. 137 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. ст.ст.12, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 979 ЦК України, на підставі Закону України «Про страхування», Закону України «Про захист прав споживачів», -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «Зеніт» (, 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойко, 15/15) на користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) кошти за договором страхування життя в сумі 67095 (шістдесят сім тисяч дев`яносто п`ять) гривень 72 копійки, а також штрафні санкції на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 121170 (сто двадцять одну тисячу сто сімдесят) гривень 40 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «Зеніт» (, 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойко, 15/15) на користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «Зеніт» (, 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойко, 15/15) на користь держави судові витрати у справі в сумі 1882 (одну тисячу вісімсот вісімдесят дві) гривні 66 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:С. Л. Панасюк