Справа № 154/3029/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Пікула Н. В.
Провадження № 88-ц/802/2/21 Категорія: 2 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 травня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Киці С. І., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Володимир-Волинська міська рада, про виділ в натурі частки із спільної часткової власності та поділ земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та просив суд виділити йому в натурі 2/3 частки будинковолодіння і припинити права спільної часткової власності на нього.

Покликався на те, що він з відповідачем є співвласниками будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема йому належить 2/3 частки цього нерухомого майна, а 1/3 його частки є власністю відповідача ОСОБА_1 .

Крім того вказував, що він є власником земельної ділянки, на якій знаходиться зазначене будинковолодіння.

За наведених обставин просив суд виділити йому 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями, припинивши право спільної часткової власності його і відповідача ОСОБА_1 на цей об`єкт нерухомого майна та відшкодувати йому понесені судові витрати.

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності та поділ земельної ділянки.

Вказувала, що їй та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Між ними існують неприязні відносини та наявний спір з приводу користування вищезазначеним житловим будинком і земельною ділянкою для його обслуговування.

Тому, уточнивши позовні вимоги, просила суд виділити їй 1/3 частину будинку з господарськими будівлями і спорудами та 1/3 частину земельної ділянки для їх обслуговування і стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

21 листопада 2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області постановлено ухвалу про прийняття вказаного зустрічного позову ОСОБА_1 до спільного розгляду із зазначеним вище первісним позовом ОСОБА_4 .

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_4 із-за неявки позивача в судові засідання без поважних причин залишено без розгляду.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 квітня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Виділено ОСОБА_1 в натурі 1/3 частини садибного будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/3 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з наступних приміщень: приміщення 2-4, площею 8,5 кв. м; приміщення 2-2, площею 2,0 кв. м; приміщення 2-3, площею 1,9 кв. м; приміщення 2-7, площею 2,3 кв. м; запроектоване приміщення 2-8*, площею 20,6 кв. м, а разом загальною площею 35,3 кв. м; запроектоване приміщення 2-11*, площею 3,8 кв. м; запроектоване приміщення 2-11**, площею 3,3 кв. м, а разом загальною площею 7,1 кв. м; приміщення 2-14, загальною площею 4,3 кв. м; сходи (б-3), балкон (а-5); 18/100 частини тераси (а-4); частина господарської будівлі (Б-2) (другий поверх літнє приміщення); 44/100 частини огорожі (1-4), а всього вартістю 797 881 грн 11 коп., що складає 39/100 частини будинковолодіння. Решту частини житлового будинку та господарських споруд, що становить 61/100 частини будинковолодіння на суму 1253048 грн 89 коп., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 залишено у власності ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 114237 грн 78 коп. грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток. Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_4 демонтувати вбиральню (б-1), вольєр (б-2); закласти цеглою дверний проріз між приміщеннями 2-3 і 2-1, 2-7 і 2-9; демонтувати частину перегородки довжиною 3,00 м між приміщеннями 2-8 і 2-9; влаштувати перегородку товщиною 0,15 метра в приміщенні 2-9 таким чином, щоб утворились запроектовані приміщення 1-8* і 1-9* з розмірами, як показано на плані; влаштувати цегляну перегородку товщиною 0,15 метра по лінії розподілу під терасою; влаштувати автономні мережі електропостачання, водопостачання, каналізації, газопостачання, опалення після надання технічних умов відповідними комунальними службами по варіантах розподілу для кожного із співвласників. ОСОБА_1 влаштувати перегородку товщиною 0,12 метра в приміщенні 2-11 таким чином, щоб утворились запроектовані приміщення (коридор 2-11* 3,8 кв. м, ванна 2-11** 3,3 кв. м) з розмірами, як показано на плані; влаштувати віконний проріз в приміщенні 2-11*; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 2-11* і 2-4; переобладнати приміщення 2-4 в кухню; влаштувати віконний проріз в приміщенні 2-8*. ОСОБА_4 влаштувати перегородку товщиною 0,10 м (верх із склопакету) і товщиною 0,15 м (цегла) в приміщенні 2-1 таким чином, щоб утворились запроектовані приміщення (коридор 2-1* 11,6 кв. м; кухня 2-1*** - 8,1 кв. м; санвузол 2-1** - 3,8 кв. м) з розмірами, як показано на плані; влаштувати міжповерхові сходи на терасу; закласти цеглою частину отворів між цегляними стовпами на і під терасою, на іншій частині вставити вікна у відповідності до будівельних вимог, а також вхідні двері. Виділено в користування ОСОБА_1 , як співвласнику 1/3 частини земельної ділянки, площею 0,0247 га в тому числі в зоні дії сервітуту на користь другого співвласника для обслуговування своєї частини господарської будівлі 13 кв. м (розміри земельної ділянки вказано в додатку № 10 судової будівельно-технічної експертизи від 15 квітня 2016 року № 0-29). Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в сумі 6 820 грн 80 коп., 243 грн 60 коп. судового збору та 1512 грн витрат на оплату судової будівельно-технічної експертизи, а всього 8576 грн 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 3410 грн. 10 коп.

Додатковим рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 травня 2017 року ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судової будівельно-технічної експертизи в сумі 592 грн 67 коп.

24 липня 2017 року рішенням Апеляційного суду Волинської області додаткове рішення Володимир-Волинського міського суду від 04 травня 2017 року змінено, вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 4802 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, у травні 2017 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким її позов задовольнити.

Справа розглядалась апеляційним судом неодноразово.

Постановою Волинського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 квітня 2017 року в частині виділення 2/3 частини садибного будинку з господарськими будівлями та спорудами, що становить 61/100 будинковолодіння на суму 1253048 грн 89 коп. ОСОБА_4 змінити, а саме абзац третій резолютивної частини рішення викласти в такій редакції:

«Виділити ОСОБА_4 в натурі 2/3 частини садибного будинку з господарськими будівлями та спорудами та 2/3 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з наступних приміщень: запроектованого приміщення 2-1* - площею 11,6 кв.м., запроектоване приміщення 2-1** площею 3,8 кв.м., запроектоване приміщення 2-1*** - площею 8,1 кв.м., запроектоване приміщення 2-9* - площею 15,4 кв.м., а разом загальною площею 38,9 кв.м.; приміщення 2-10 площею 21,2 кв.м., приміщення 2-12 площею 1,0 кв.м., приміщення 2-13 площею 3,5 кв.м., разом загальною площею 25,7 кв.м.; приміщення 2-5 площею 25,6 кв.м., приміщення 2-6 площею 8,1 кв.м., а разом загальною площею 33,7 кв.м.; 82/10 частини тераси (а-4); частина господарської будівлі (Б-2) (І-ий поверх літня кухня, гараж); погріб під частиною будівлі (б); 56/100 частин огорожі (1-4), а всього вартістю 1253048 грн 89 коп., що складає 61/100 будинковолодіння.»

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 квітня 2017 року після абзацу восьмого доповнено абзацом дев`ятим слідуючого змісту: « Виділити в користування ОСОБА_4 , як співвласнику 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0493 га, в тому числі в зоні дії сервітуту на користь першого співвласника для проходу та обслуговування своєї частини будівель 95 кв.м. (розміри земельної ділянки вказано в додатку № 10 судової будівельно-технічної експертизи № 0-29 від 15.04.2016 року)».

Відповідно абзаци дев`ятий тринадцятий судового рішення вважати абзацами десятим чотирнадцятим. В решті рішення залишено без змін.

19 березня 2021 року відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 звернувся в апеляційний суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у даній справі.

Покликався на ті обставини, що підставою для ухвалення рішення Володимир-Волинським міським судом Волинської області від 24 квітня 2017 року у даній справі, яке постановою від 22 лютого 2021 року змінив Волинський апеляційний суд, було рішення цього ж суду від 27 травня 2013 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на квартиру, яким позов було задоволено. Зокрема постановлено визнати квартиру АДРЕСА_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/3 частину зазначеної квартири.

Вказане рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 травня 2013 року було переглянуте за нововиявленими обставинами та 21 серпня 2019 року скасоване цим же судом з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 в позові.

У подальшому, постановою Волинського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на квартиру, залишено без змін. Дане рішення суду набрало законної сили.

Вважаючи факт скасування рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 травня 2013 року рішенням цього ж суду від 21 серпня 2019 року, яке набрало законної сили, нововиявленою обставиною, заявник ОСОБА_4 просив переглянути і скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року та відмовити ОСОБА_1 у позові до нього про виділ в натурі частки із спільної часткової власності та поділі земельної ділянки.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи, зміст заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1, 2, 3 ч. 2 ст.423ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ст.423ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Пунктом 1 ч. 3 ст.429ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За змістом ч. 4 ст.429ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, тобто ті, що взагалі не були предметом розгляду у цивільній справі.

Оскільки, обставини на які посилався ОСОБА_4 у заяві про перегляд постанови апеляційного суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, а саме рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від21 серпня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на квартиру, що набрало законної сили 24 грудня 2019 року, були відомі заявнику та існували на момент розгляду справи апеляційним судом та ухвалення ним постанови від 22 лютого 2021 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Володимир-Волинська міська рада, про виділ в натурі частки із спільної часткової власності та поділ земельної ділянки, не можна вважати нововиявленими обставинами, то у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 429 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд постанови Волинського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Постанову Волинського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала набрала законної сили 27 травня 2021 року

Помічник судді М. А. Шпарага

Дата засвідчення копії 04 червня 2021 року