Справа № 462/7039/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мруць І.С.

за участю секретаря судового засідання Бардійовської І.Р.

справа № 462/7039/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Львівська міська рада,

відповідач житлово-будівельний кооператив №81,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, житлово-будівельного кооперативу №81 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування,

за участю представника Львівської міської ради Поповича Ярослава Дмитровича,

встановив:

позивач 09.11.2020 року звернулася до суду із позовом до відповідачів Львівської міської ради, житлово-будівельного кооперативу №81, у якому просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були членами ЖБК -81 та квартиронаймачами спірної житлової квартири. Після смерті матері позивач є її єдиною спадкоємицею. Зазначає, що пайові внески за квартиру виплачені ще у 1987 році в повному обсязі. Для оформлення прав на спадкове майно вона звернулася до нотаріуса, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на квартиру. Вважає, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на квартиру АДРЕСА_1 є набуття ОСОБА_2 (спадкодавцем) зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. А оскільки спадкодавець за життя повністю сплатила пайовий внесок за спірну квартиру, то, на її думку, вона набула право власності на квартиру, а відтак таке право увійшло до складу спадщини, що залишилось після смерті ОСОБА_2 . Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 10.11.2020 року позовну заяву позивачів прийнято до розгляду та відкрито провадження у справ, призначено дату та час розгляду.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 14.12.2020 року постановлено розглядати справу у загальному позовному провадженні.

13.01.2021 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Осадчук І.М. надіслала до суду копію спадкової справи №15/2020, заведеної 17.09.2020 року після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 13.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Додала, що з приводу сплати пайових внесків, їй відомо, що мати їх сплатила. Однак документів, які підтверджують сплату, вона не зберегла. Дітей, крім позивачки та її брата ОСОБА_4 , у спадкодавця ОСОБА_2 не було. Оскільки брат нотаріально завірив свою відмову від участі у набутті права власності на спірну квартиру, відтак вона вважає себе єдиним спадкоємцем. Пояснила, що головою кооперативу їй було роз`яснено про те, що після смерті матері вона автоматично стала власником квартири, тому з 2004 року вона не зверталася із питанням оформлення права власності. Прибудов та перепланувань у спірній квартирі не проведено.

В судовому засіданні представник відповідача Львівської міської ради просив суд ухвалити законне та справедливе рішення, зважаючи на те, що позивач не може в інший спосіб оформити своє право власності на майно.

Представник відповідача житлово-будівельного кооперативу №81 у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом надіслання судових повісток, та електронною поштою, зазначеною у позовній заяві. Відзиву на позов не подав.

Зважаючи, що представник кооперативу знав про розгляд справи у суді та отримав копію позовної заяви з додатками, про що свідчить рекомендоване повідомлення із відміткою про отримання (а.с.25), позицію сторін з цього питання, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача житлово-будівельного кооперативу №81, оскільки останній був належно повідомлений про час та місце розгляду справи та без поважних причин не з`явився у судові засідання.

Заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача Львівської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с 16,17 копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про шлюб), які померли відповідно 16.06.1985 року (а.с. 9 копія свідоцтва про смерть) та 25.04.2004 року (а.с. 8а копія свідоцтва про смерть).

Позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 разом із сином - ОСОБА_6 (а.с.12, 20).

Виходячи із відповіді ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №2/5468 від 29.09.2020 року квартира за згаданою адресою не зареєстрована. Інформацією про заборони, арешти, обтяження та видачу дублікатів на квартиру ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» не володіє (а.с.11).

Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , така складається з двох кімнат. Загальна площа квартири 44,9 кв.м. (а.с.7,8).

На запит адвоката відповідач ЖБК №81 надав відповідь №75 від 16.10.2020 року, у якій зазначив наступне. Згідно рішення загальних зборів ЖБК-81 від 27.07.1972 року в списку членів житлово-будівельного кооперативу №81 на оформлення ордерів, у зв`язку з заселенням будинку по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був основним квартиронаймачем і членом ЖБК-81. Разом з ОСОБА_3 були заселені в квартиру АДРЕСА_3 : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка. ОСОБА_3 21.09.1977 року був знятий з реєстрації за зазначеною адресою. ОСОБА_2 з 21.09.1977 року по 26.04.2004 року (день смерті) була основним квартиронаймачем і членом ЖБК-81. У 1987 році мешканці всіх 100 квартир, що знаходяться в будинку по АДРЕСА_4 виплатили повністю пайові внески. В житлово-будівельному кооперативі №81 відсутні документи, згідно яких можна було би встановити інформацію про те, коли, якою особою та в якому розмірі виплачені пайові внески за квартиру АДРЕСА_1 . Потрібну інформацію «Ощадбанк» надавав кожному члену ЖБК після завершення виплати пайових внесків за квартиру (а.с.6).

Згідно із копією заяви від 05.11.2020 року, посвідченої нотаріусом нотаріального округу міста Тюмень Тюменської області Жернаковою Н.Т. та зареєстрованої в реєстрі за №72/15-н/72-2020-3-1250, ОСОБА_4 надав згоду і не заперечив проти приватизації ОСОБА_1 квартири за адресою АДРЕСА_2 (а.с.10).

Виходячи з матеріалів спадкової справи, позивач ОСОБА_1 17.09.2020 року звернулася до приватного нотаріуса Осадчук І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, вказавши, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , залишилось таке спадкове майно квартира АДРЕСА_1 . Довідкою №36/02-14 від 17.09.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 (а.с.37,45).

Згідно відповіді №50/01-16 від 03.11.2020 року, приватний нотаріус Осадчук І.М. повідомила позивачу, що для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний надати нотаріусу оригінали документів, що підтверджують право власності спадкодавця на таке майно. Однак позивачем не надано нотаріусу таких документів, а відповідно свідоцтво про право на спадщину не може бути видано. Роз`яснила, що у разі незгоди позивача, остання має право звернутися до суду за захистом своїх прав та визнанням за нею права власності на спадкове майно (а.с.46).

Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Крім цього суд зауважує наступне.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці, а саме: рішення від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (п. 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32), визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначено в абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про власність», який був чинний на момент смерті спадкодавця, передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Також вказане передбачено ч.3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 11 своєї постанови № 20 від 22 грудня 1995 року « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів про право власності на житловий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім того, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_2 з 21.09.1977 року по день смерті була основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 , членом ЖБК-81 та мешканкою однієї із ста квартир у будинку за цією адресою, які у 1987 році виплатили повністю пайові внески за свої квартири. А відтак ОСОБА_2 мала право на оформлення свого права власності на спірну квартиру та не скористалася ним. Оскільки дана обставина учасниками справи не заперечується, суд вважає таку встановленою.

Позивач ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , успадкувала всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час її смерті, в тому числі право на оформлення права власності на квартиру та реєстрацію такого.

Факту наявності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або зверталися із наміром прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 , чи заявляли про своє право на спірне майно, судом не встановлено та сторонами про таких не заявлено.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги позицію відповідачів, які не заперечують проти позовних вимог, встановивши відсутність третіх осіб, права яких були б порушені ухваленням рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити та визнати за ОСОБА_1 право власності право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради, житлово-будівельного кооперативу №81 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв.м., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач Львівська міська рада (місцезнаходження м.Львів площа Ринок,1 );

Відповідач Житлово-будівельний кооператив №81 (місцезнаходження м.Львів вул.Виговського І., будинок 36, ).

Повне судове рішення складено 29 січня 2021 року.

Суддя: І.С. Мруць