Провадження № 2-з/761/1065/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л..

при секретарі Буцан Р.О.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» про визнання договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 18.12.2017 року №173 недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» про визнання договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 18.12.2017 року №173 недійсним.

Також подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що 26.05.2006 р. між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №258. Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 145000,00 доларів США на придбання квартири, терміном користування до 26.05.2021 р., зі сплатою коштів за користування кредитом 8%. Так, листом від 29.04.2021 р. ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал», яка набула права вимоги за оспорюваним правочином - договором про відступлення (купілі-продажу) права вимоги від 18.12.2017 р., №173, повідомило позивача про намір звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку на підставі Закону України «Про іпотеку» у разі не усунення порушень за кредитним договором. Зважаючи, що відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» вживаються дії пов`язані із зверненням стягнення на предмет іпотеки за оспорюваним правочином, відтак постала гостра необхідність у вжитті заходів забезпечення позову. Вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову та задоволення позовних вимог шляхом визнання оспорюваного правочину недійсним, виконання рішення суду може бути ускладнене та фактично позбавить ефективність заявленого способу порушеного права в рамках розгляду справи.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, за приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Такі висновки зробив Верховний Суд у постанові від 25.09.2019 року по справі №320/3560/18.

Предметом позову є визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 18.12.2017 року за №173 укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Морган Кепітал», яким відступлене право вимоги за кредитним договором №258 від 26.05.2006 року та визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 18.12.2017 р. укладеного між Пат «ВіЕйБі Банк» до ТОВ ФК «Морган Кепітал».

Як свідчить витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 18.12.2017 року належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ВіЕйБі Банк» на підставі договору №173 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 18.12.2017 року відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» право вимоги за кредитним договором №258 від 26.05.2006 року, укладеного між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 .

Також, на підставі договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченого 18.12.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., ПАТ «ВіЕйБі Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» права іпотекодержателя за договором іпотеки б/н від 26.06.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу В.С., реєстровий №2012, укладеного між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 .

Як свідчить додана до заяви, вимога про усунення порушення від 29.04.2021 р. за вих. № 29042021/2, ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» попередило позивача про намір звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку на підставі Закону України «Про іпотеку» у разі не усунення порушень за кредитним договором.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року (справа №183/5864/17-7), метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, судом враховуються висновки Верховного Суду , викладені у постанові від 13.03.2019р. по справі №755/1357/18 в частині нормативно-правового обґрунтування щодо прийняття судом рішення за заявою про забезпечення позову.

Колегією суддів зазначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Слід зазначити, що під час розгляду заяви не було встановлено обставин, які зумовлюють обов`язкове застосування зустрічного забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, а тому, оскільки, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал», на думку суду відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Так як, встановлено судом, між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання договорів про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договором, сторонами якого є учасники справи.

Також, матеріали справи містять докази, які дають підстави допускати ймовірність спрямованих відповідачем дій на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 , чим ускладнити чи зробити неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи те, що позивачем оспорюється перехід права вимоги за кредитним та іпотечним договором до ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал», вважаю за можливе забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, оскільки позивачем обґрунтовано вказано, що невжиття такого заходу може призвести до труднощів у виконанні рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 352, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 .

Дані про боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Дані про стягувача: ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал», , адреса: м. Київ, вул. Набережно-Рибальська, буд.3.

Виконання ухвали покласти на Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ). Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: