Справа №173/494/21
Провадження №2/173/466/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

15.03.2021 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 , з позовом про стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2

31.03.2021 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача-фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2021 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 12.05.2021 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 18.08.2018 року у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 29, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем.

В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між нею та відповідачем на час подання даної позовної заяви не досягнена згода з приводу матеріального утримання дітей

Вона перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення трирічного віку та не працює

Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на її утримання, хоч є працездатною особою, тому має можливість надавати таке матеріальне утримання, що й стало причиною звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав,

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши зміст позовних вимог та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами зареєстрований 18 серпня 2018 року у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 29, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач.

За доводами позивача, викладеними в позовній заяві встановлено, що на даний час домовленості щодо матеріального утримання дітей між сторонами не досягнуто. За таких обставин знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із подружжя в матеріальному забезпеченні дитини. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей відповідно до способу захисту, обраному позивачкою та який передбачений нормами Сімейного кодексу України.

Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2,3 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи, що позивач бажає отримувати аліменти з відповідача в частці від отримуваного прибутку, тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав, тому суд вважає, що аліменти на утримання дітей повинні бути стягненні в частці від прибутку відповідача. Оскільки спосіб стягнення аліментів у відповідності до норм Сімейного кодексу України обирається стягувачем аліментів.

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів, суд враховує обставини, визначні в ч. 1 ст. 182 СК України: доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали, проте відповідач є особою працездатного віку, може працювати та отримувати прибуток та матеріально утримувати дитину. Доказів про наявність інших неповнолітніх дітей чи утриманців сторони суду не надали. За даних обставин вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в єдиній частці розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття старшої дитини. Дана сума з урахування обов`язку матері матеріально утримувати дітей на думку суду буде необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дітей даного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 15.03.2021 року. Тому аліменти на утримання дітей суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на їх утримання за попередній період.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання позивачки, яка має дитину, що не досягла трирічного віку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Так як позивачка має дитину, якій не виповнилось три роки, суд приходить до висновку, що позивачка має право на отримання аліментів від чоловіка-батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідачем будь-яких доказів свого матеріального стану, наявності інших утриманців та існування інших обставин, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суду не надано. Також судом враховується, що ухвалюється рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його прибутку.

За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення меншою дитиною трирічного віку

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць.

Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 1816.00 грн. так як позивачем, яка звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір», заявлено дві позовні вимоги, які задоволені судом.

На основі ст. 84, 180, 181, 182, 183 СК України. керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання двох дітей : сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в єдиній частці розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 березня 2021 року і до повноліття старшої дитини.

Після досягнення старшою дитиною повноліття, стягнення аліментів здійснювати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто із батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною: донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 15 березня 2021 року і до 21 вересня 2023 року включно, тобто до досягнення дитиною трирічного віку.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 1816.00 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 12.05.2021 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 17.05.2021 року

Дата набрання законної сили: 12.06.2021 року