Справа № 414/2551/20
Провадження № 22-ц/810/238/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Лозко Ю.П., Коновалової В.А.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», відповідач ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання»

на заочне рішення Кремінського районного суду Луганської області від 21 січня 2021 року, ухваленого Кремінським районним судом Луганської області у складі: судді Ковальова В.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі ТОВ) звернулось до суду з зазначеними вимогами, які мотивовано тим, що відповідно до розділу 5.1 п. 5.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) працівниками ТОВ 31 січня 2020 року було проведено перевірку дотримання відповідачкою вказаних правил за місцем проживання останньої, а саме у буд. АДРЕСА_1 . Під час проведення перевірки виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів з порушенням схеми обліку. Точка самовільного підключення знаходиться на ввідних клемах лічильника. За фактом виявленого порушення, відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ того ж дня в присутності відповідачки було складено акт про порушення №100193 від 31.01.2020.

Внаслідок самовільного підключення електроустановок та струмоприймачів до електричної мережі поза приладом обліку відповідачкою заподіяно матеріальні збитки в розмірі 4722,90 грн недооблікованої електричної енергії, які відповідачка як споживач повинна була сплатити до 27.04.2020, але відмовилася це зробити в добровільному порядку.

В зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідачки збитки, заподіяні порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії, в сумі 4722,90 грн та судовий збір в розмірі 2102 грн.

Заочним рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 21 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ПРРЕЕ вимагають наявність договірних відносин на постачання електроенергії або приєднання до його умов і вирішення будь-яких порушень шляхом складання претензії про розмір збитків, при цьому акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або пересилається споживачеві. Рішення комісії з розгляду актів про порушення оформляється протоколом, копія якого видається /пересилається/ споживачу. Вказані докази позивачем суду не надано.

Не погодившись з вказаним рішення, ТОВ «ЛЕО» звернулося до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Кремінського районного суду Луганської області від 21 січня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не була врахована правова позиція Верховного Суду, наведена в постанові від 11.02.2019 по справі 509/3536/15-ц, відповідно до якої частинами першої та другої статті 614 ЦК України встановлено, що особа яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Таким чином, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2021 головуючим у справі визначено суддю Назарову М.В., склад колегії Стахова Н.В., Лозко Ю.П. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 05.03.2021 замінено суддю Стахову Н.В. на суддю Коновалову В.А. у зв`язку із перебуванням першої на лікарняному.

Апеляційне провадження по справі відкрито 26.03.2021, ухвалою суду від 05.04.2021 справу призначено до апеляційного розгляду на 18 травня 2021 року о 12-й.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що працівниками ТОВ 31 січня 2020 року була проведена технічна перевірка стану електричних приладів обліку та обстеження електроустановок у будинку відповідачки, під час якої виявлено самовільне підключення електроустановок та струмоприймачів з порушенням схеми обліку. Точка самовільного підключення знаходиться на ввідних клемах лічильника. Відсутність пломб на засобі вимірювальної техніки з відбитками тавр оператора системи, що є порушенням ПРРЕЕ.

На виконання вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ, представниками енергопостачальника за участю заступника селищної голови Дробот О.М. складено акт про порушення № 100193 від 31 січня 2020 року (а.с.15-18), який він підписав, а також акт про пломбування від 31 січня 2020 року (а.с.19-20) за участю останнього. В цих документах вказано, що споживачем електроенергії є власник будинку ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу № 044 від 27 березня 2020 року (а.с.21-23), комісія Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ з розгляду акту № 100193 від 31 січня 2020 року без участі споживача ОСОБА_2 та/або його представника, визнала правомірність складеного відповідними особами акту про порушення споживачем ОСОБА_2 ПРРЕЕ і визначила розмір вартості не облікованої електричної енергії в сумі 4722,90 грн. В цьому протоколі також зазначено, що споживач-квартирант ОСОБА_1 та/або представник не були присутніми.

Переглядаючи рішення суду про відмову у задоволенні позову через необгрунтованість, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII.

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Законодавець указав, що у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ указаної категорії.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність з 21 жовтня 2019 року, з набранням чинності Кодексом України з процедур банкрутства.

Частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність майнових спорів, стороною в яких є боржник, одному господарському суду, який акумулює і вирішує усі майнові спори за участю боржника. Виключень з цього правила не передбачено.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18 жовтня 2019 року у справі № 913/567/19 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання».

Згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» до теперішнього часу перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство, внесення судового рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи 23 жовтня 2019 року.

Позивач звернувся до суду із теперішнім позовом 10.12.2020, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент звернення позивача до суду, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, відносно якого порушено справу про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Саме господарський суд є судом, встановленим законом, до юрисдикції якого віднесено розгляд спору, ініційованого ТОВ «ЛЕО».

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 січня 2020 року у справі № 921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/1116/18, від 02 жовтня 2019 у справі № 910/9535/18, від 21 листопада 2019 року у справі № 925/1205/15, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року у справі № 161/18582/17, від 24 лютого 2021 року у справі № 712/701/19.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановивши, що на момент звернення позивача до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії, щодо ТОВ «ЛЕО» порушено справу про банкрутство, ліквідаційна процедура щодо боржника не завершена, колегія суддів доходить висновку про те, що майновий спір, який виник між сторонами, підлягає розгляду господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ «ЛЕО», в межах цієї справи.

Вказане має наслідком необхідність закриття провадження у справі відповідно до вимог пункту 1 частини першоїстатті 255 ЦПК України, оскільки спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до ЦПК України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Згідно частини четвертої ст. 377 ЦПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд роз`яснює ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Луганського апеляційного суду з заявою про направлення справи до Господарського суду Луганської області.

Керуючись ст. 255, 367, 374, 377 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» задовольнити частково.

Заочне рішення Кремінського районного суду Луганської області від 21 січня 2021 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії закрити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 18 травня 2021 року.

Головуючий

Судді: