Номер провадження: 22-ц/813/2426/21
Номер справи місцевого суду: 522/9337/20
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03.06.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/9337/20

Номер провадження: 22-ц/813/2426/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Рибачук О.І.,

учасники справи:

-позивач - ОСОБА_1 ,

-відповідачі - 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Модерн-Трейд», 2) ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн-Трейд», ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси, ухвалене у складі судді Донцова Д.Ю. о 16 годині 02 хвилині 06 жовтня 2020 року, повний текст рішення складений 12 жовтня 2020 року,

встановив:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ТОВ «Модерн-Трейд» та ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі - 15 000,00 гривень.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 07.02.2020 р. відносно нього було складено протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, в якому зазначено, що 07.02.2020 р., приблизно о 09 год. 30 хв., у м. Одесі, знаходячись у магазині «Копійка» по вулиці Пушкінській, 72 , позивачем начебто було викрадено ковбасу марки «Алан Дрогобицька», вагою - 246 грам, вартість - 79,52 грн., чим вчинено дрібне викрадення чужого майна. На думку позивача, 07.02.2020 року у магазині « Копійка » старший зміни охорони ОСОБА_2 безпідставно звинуватив його у вчиненні крадіжки товару, повідомивши службу «102» про затримання крадія. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2020 року по справі №522/4002/20 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій працівників магазину, позивач досі не може відчувати себе повноцінно у суспільстві, оскільки його було публічно принижено, звинувачено у скоєнні крадіжки у присутності інших працівників та відвідувачів магазину, без наявних на це підстав та належних доказів. Повідомлення ОСОБА_2 недостовірної інформації поліції стало підставою для складення відносно позивача адміністративних матеріалів за адміністративне правопорушення, яке позивач не вчиняв та не мав умислу вчиняти. Позивач стверджує, що жодних незаконних дій ним не вчинено, оскільки перебуваючи в торговому залі, він здійснював лише огляд товару та не мав наміру ані пройти повз каси, ані залишити приміщення магазину « Копійка », що було встановлено судом під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення. З огляду на це, позивач вважає, що йому було спричинені значні моральні страждання. ОСОБА_1 був вимушений прибути до відділення поліції для складання протоколу, неодноразово з`являвся до суду для надання пояснень щодо доведення своєї невинуватості. При цьому, вважає, що його було не тільки звинувачено у порушені закону, але й у порушені принципів моралі та правових засад суспільства.

Поважний вік та слабкий стан здоров`я, що підтверджується випискою з медичної картки, страх бути притягнутим до адміністративної відповідальності викликало значне стресове навантаження, хвилювання та відчуття тривоги. Протягом усього процесу розгляду справи, що складав майже три місяці, позивач перебував у напруженому психологічному стані. Крім того, з огляду на близьке розташування магазину до дому, позивач регулярно здійснював покупки саме там. Однак, у зв`язку з негативними відчуттями та страхом знов бути звинуваченим у крадіжці товару, вимушений відвідувати інший магазин. Необґрунтоване звинувачення позивача у вчиненні адміністративного правопорушення порушило його право на повагу до честі, гідності та ділової репутації (а. с. 1 - 3).

06.08.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ТОВ «Модерн- Трейд», в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що охоронець - це штатний працівник установи і у своїй роботі керується посадовою інструкцією. Якщо охоронець на думку позивача порушив вимоги посадової інструкції, то він мав право звернутись зі скаргою на його дії до адміністрації магазину. Однак, будь-які претензії та скарги відсутні. Співробітник магазину « Копійка » виконував свої службові обов`язки, не висловлював недостовірну та образливу інформацію щодо позивача та не мав на меті сформувати у будь-кого негативну думку про позивача. Внаслідок виконання службових обов`язків охоронцем магазину не було завдано шкоду честі та гідності позивача, оскільки не було фактів та дій поширення недостовірної інформації або перешкоджання позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, що в подальшому може негативно вплинути на ставлення інших осіб до позивача. Метою звернення відповідачів до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було не розповсюдження недостовірної інформації щодо позивача, а реалізація відповідачами свого конституційного права, визначеного ст. 40 Конституції України. Також представник відповідача зазначив, що позивачем не доведено, в чому саме полягала моральна шкода. Крім того, не доведений факт наявності причинно-наслідкового зв`язку між складеним протоколом про адміністративне правопорушення та моральною шкодою. Не обґрунтовано розмір моральної шкоди (а. с. 47 - 59).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2020 року відмовлено у задоволенні вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 .

Рішення суду мотивоване тим, що не підлягають задоволенню позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів.

Звернення відповідачів до поліції, було направлено не на розповсюдження недостовірної інформації щодо позивача, а на реалізацію конституційного права, визначеного ст. 40 Конституції України, що не може бути підставою для захисту гідності, честі ОСОБА_1 .. Тому, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню (а. с. 84 - 89).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 необґрунтовано звинуватили у вчиненні адміністративного правопорушення, що порушило його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Перелік способів поширення інформації не є виключним та згідно Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року полягає у повідомленні такої інформації в будь-якій формі хоча б одній особі. Таким чином, таке повідомлення може вбачатися у висловленні усно в бесіді, розмові, спорі тощо хоча б одній особі.

Повідомлені поліції відомості були такими, що не відповідають дійсності, оскільки завідомо та навмисно перекручені.

Апелянт зауважує, що його було публічно принижено та звинувачено у скоєнні крадіжки в приміщенні магазину в присутності інших відвідувачів та працівників без наявних на це підстав та належних доказів, внаслідок чого він досі не може відчувати себе повноцінно у суспільстві (а. с. 93 - 96).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Модер-Трейд» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2020 року залишити без змін.

ТОВ «Модер-Трейд» звертає у вагу суду, що твердження про порушення судом норм матеріального права не відповідають дійсності. Також в апеляційній скарзі у порушення вимог ст. 356 ЦПК України апелянт не зазначено неправильного застосування яких саме норм матеріального права припустився суд першої інстанції. У чому полягало таке неправильне застосування та як воно вплинуло на прийняття відповідного рішення.

Також ТОВ «Модерн-Трейд» посилається на те, що позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення права позивача. Таким чином, доводи позивача про вказані факти та події ґрунтуються лише на припущеннях (а. с. 111 - 112).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.11.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 06 жовтня 2020 року (а. с. 102).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.11.2020 року вищезазначену справу було призначено до судового розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 103).

03.03.2021 року від ТОВ «Модерн-Трейд» надійшов відзив на апеляційну скаргу (а. с. 111 - 112).

У судовому засіданні ОСОБА_1 звернувся до суду із усною заявою про відвід судді Князюка О.В..

Адвокат Рогозний І.М., діючий від імені ТОВ «Модерн-Трейд», у судовому засіданні заперечував щодо заяви про відвід судді Князюка О.В.. Зазначив, що підстави для задоволення відводу відсутні.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява про відвід суді Князюка О.В. обґрунтована тим, що 16.12.2020 року суддя Князюк О.В. розглядав апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Під час розгляду вказаної справи суддів допустився, як на його думку, необ`єктивного відношення до свідків.

Тому, при розгляді даної справи вищевикладені обставини викликають у ОСОБА_1 , як учасника справи, обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Князюка О.В., внаслідок чого він не може повністю довіряти даному судді.

Раніше він не міг заявити відвід оскільки знаходився на лікуванні.

Вислухавши доводи заяви про відвід судді, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. не можуть бути підставою для відводу судді, виходячи з наступного.

На розгляді у судді Одеського апеляційного суду Князюка О.В. перебувала адміністративна справа про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеса від 21 жовтня 2020 року та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

З урахуванням того, що при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року, суддя висловив свою позицію тільки стосовно адміністративних матеріалів щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тому не вбачається підстав для відводу за даних обставин.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не довів наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Князюка О.В. при розгляді даної цивільної справи. Заява ОСОБА_1 про відвід суддів є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про визнання заяви про відвід необґрунтованою не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. - визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку судді для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 04 червня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова