КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 263/6476/19 Головуючий у 1-й інст. - Коваль О.А.
Апеляційне провадження 22-ц/824/5929/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Кулікова С.В., Мараєва Н.Є.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області про скасування розшуку, звільнення майна з- під арешту,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Управління ДВС ГТУЮ в Херсонській області про скасування розшуку, звільнення майна з-під арешту. Позов обгрунтовано тим, що позивач 30.01.2019 року придбала у відповідача мотоцикл без бокового причепу марки SUZUKI HAYABUSA, 1999 року випуску, об`єм двигуна № V=1299 CUB.CM, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу. Вказаний мотоцикл зареєстрований за відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 30.05.2003 року. Позивач не може продати вказаний мотоцикл, оскільки на нього накладено арешт та він перебуває у розшуку за зобов`язаннями відповідача. Тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом свого права.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління ДВС ГТУЮ в Херсонській області про скасування розшуку, звільнення майна з-під арешту-залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, 23 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права та не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду та просить заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на те, що придбання позивачем транспортного засобу - спірного мотоциклу - на підставі оформленого у встановленому законом порядку нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу, останньою було набуто право власності на спірний транспортний засіб, а вже здійснити державну реєстрацію такого права власності у сервісних центрах МВС ОСОБА_1 не мала можливості через наявність у ТСЦ 1441 інформації про розшук та арешт транспортного засобу, які були здійснені на попереднього власника в рамках Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу за своєю природою є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, сторонами договору купівлі - продажу продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_1 досягнуто домовленості щодо всіх суттєвих умов такого договору. ОСОБА_1 сплачено обумовлені договором грошові кошти, які прийняті продавцем. Позивач вважає, що нею у законний спосіб набуто право власності на транспортний засіб, з огляду на що вона може вимагати звільнення такого транспортного засобу з під арешту та скасування розшуку, які було застосовано до попереднього власника цього транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Посилається на те, що ОСОБА_1 є новим власником спірного мотоцикла, а арешт державної виконавчої служби та оголошення цього мотоцикла у розшук мали місце ще до набуття ОСОБА_1 права власності на спірний транспортний засіб.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу до суду не надав.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч.2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що письмовий договір купівлі - продажу транспортного засобу підлягає обов`язковій державній реєстрації в уповноважених органах МВС, тоді як позивачем і відповідачем цього зроблено не було, вказує на те, що за таких обставин до позивача не перейшло право власності на спірний транспортний засіб.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, реєстраційний № НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки SUZUKI HAYABUSA, 1999 року випуску, об`єм двигуна № V=1299 CUB.CM, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

30.01.2019 року між ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_5 який діяв від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу - мотоциклу без бокового причепу марки SUZUKI HAYABUSA, 1999 року випуску, об`єм двигуна № V=1299 CUB.CM, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вбачається із листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Донецькій області повідомлено, що згідно з даними інформаційно-пошукової системи «Відеоконтроль-Рубіж» станом на 13.12.2018 року транспортний засіб SUZUKI, д.н.з. НОМЕР_2 перебуває у активному розшуку за кодом «4» (розшук майна боржника). Відомості про оголошення в розшук внесені УДАІ ГУ МВС України в АР Крим 01.02.2013 року на підставі документу (постанови) № 03-17/2854 від 03.03.2010 року, винесеного державним виконавцем Київського ВДВС Сімферопольського МУЮ АР Крим.

Листом Територіального сервісного центру № 1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області від 07.02.2019 року відмовлено позивачу у перереєстрації мотоцикла SUZUKI HAYABUSA, 1999 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки при перевірці по базам даних було виявлено, що в базі БД «Відеоконтроль-Рубіж» даний мотоцикл знаходиться у розшуку.

Відповідно до частини 2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно частини 1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до частин 1, 4 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

В Україні існує спеціальний порядок купівлі-продажу, реєстрації і перереєстрації транспортних засобів, що регламентується Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року N1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Відповідно до п. п. 2,7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388(далі - Правила державної реєстрації та обліку автомобілів…..) передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов`язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу в уповноважених органах МВС, на підставі документів, що підтверджують право власності.

Відповідно до п.7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів….. до документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів в тому числі відносяться договори купівлі-продажу транспортних засобів, що засвідчені в установленому порядку, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Факт придбання автомобіля на підставі зазначеного правочину повинен бути належним чином зареєстрований в уповноважених органах МВС з обов`зковим пред`явленням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в уповноважених органах МВС.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що письмовий договір купівлі-продажу транспортного засобу підлягає обов`язковій державній реєстрації в уповноважених органах МВС, тоді як позивачем і відповідачем цього зроблено не було, що вказує на те, що за таких обставин до позивача не перейшло право власності на спірний транспортний засіб, а тому він у відповідності до вимог ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» не має права вимагати звільнення вказаного транспортного засобу з-під арешту та скасування розшуку.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є новим власником спірного мотоцикла, а арешт державної виконавчої служби та оголошення цього мотоцикла у розшук мали місце ще до набуття ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб , апеляційний суд не приймає до уваги оскільки такі доводи скаржника не можуть бути підставою для скасування правильного судового рішення.

Твердження скаржника про те, що ним у законний спосіб набуто право власності на транспортний засіб, апеляційний суд не приймає до уваги оскільки вони не підтверджують протиправність дій державного виконавця.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Кулікова С.В.

Мараєва Н.Є.