Справа № 486/1565/19
Провадження № 4-с/486/8/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі головуючого судді алматової Г.А. ознайомившись зі скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Калюжного Євгена Дмитровича,

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Калюжного Є.Д. щодо винесення 20.10.2020 року постанови про зняття арешту за виконавчим провадженням № 63172533 та про закінчення виконавчого провадження № 63172533.

В обґрунтування своєї позиції заявник вказує на те, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Укравест про встановлення факту трудових відносин, стягнуто з відповідача на його користь заборгованість по заробітній та середній заробіток за час вимушеного прогулу. Постановою Миколаївського апеляційного суду, від 09 вересня 2020 року рішення суду першої інстанції змінено та стягнуто з ТОВ Укравест на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 9915,15 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 20000 грн., а всього 29915,15 грн.

02 жовтня 2020 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Калюжним Є.Д., згідно заяви ОСОБА_1 від 28 вересня 2020 року, було відкрито виконавче провадження № 63172533 про стягнення з ТОВ Укравест на користь останнього 29915,15 грн., а постановою від 12 жовтня 2020 року наклав арешт на грошові кошти на рахунках боржника. Пізніше, з інтернету, заявник довідався, що 20 жовтня 2020 року державний виконавець виніс постанову про зняття арешту з грошових коштів та про закриття виконавчого провадження. Телефоном державний виконавець повідомив, що закрив виконавче провадження на підставі прибуткового касового ордеру. наданого боржником. Вважає, що вказані постанови державного виконавця від 12 жовтня 2020 року про зняття арешту з коштів боржника та про закриття виконавчого провадження винесені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить про їх визнати незаконними та скасувати.

Одночасно звернувся з заявою про поновлення строку звернення зі скаргою, посилаючись на норми закону, якими передбачено підстави поновлення процесуальних строків, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

З наведеного вбачається, що про наявність постанов про зняття арешту з коштів боржника та про закінчення виконавчого провадження від 20 жовтня 2020 року у виконавчому провадженні № 63172533, скаржнику було відомо 22 жовтня 2020 року, тобто з дати звернення зі скаргою на адресу начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва.

Ізвказаної дати скаржник мав реальну можливість оскаржити дії державного виконавця до суду, однак таких дій не вчиняв, а звернувся з відповідною скаргою тільки 31 травня 2021 року, направивши її поштовим зв`язком.

З`ясувавши обставини справи суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 процесуального строку передбаченого статтею 449 ЦПК України для звернення зі скаргою до суду.

Вимогами частини першої 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема, скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод.

За правилами частини другої статті 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Стаття 449 ЦПК України свідчить про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Відповідно до ч.1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави: поважні причини пропуску цього строку.

Скаржник повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ч. 1 ст. 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На переконання суду, скаржник ОСОБА_1 жодним чином не був обмежений у праві надіслати вказану скаргу на адресу суду за допомогою поштового зв`язку не 31 травня 2021 року, а в межах процесуального строку. При цьому, Южноукраїнський міський суд працював у штатному режимі, не дивлячись на карантинні обмеження пов`язані з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), забезпечуючи громадянам доступ до правосуддя.

Оскільки вищезазначена скарга ОСОБА_1 подана до суду поза межами строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України, та судом не встановлено підстав для поновлення пропущеного строку, вона підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись, ст. 11, 12, 13, 450, 451 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Калюжного Євгена Дмитровича, залишити без розгляду та повернути ОСОБА_1 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова