Справа № 510/1752/13-ц
Провадження № 6/510/26/21

У Х В А Л А

19.05.21 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 223 818 грн. 28 коп., -

В С Т А Н О В И В

Заінтересовані особи ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не явились, заперечень, додаткових заяв не надали.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на задоволенні заяви наполягає, просив про розгляд справи у відсутності його представника.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду із заявою, в якій просить здійснити заміну ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» () його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, місцезнаходження: 49089. Дніпропетровська область,м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, оф. 205, поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299), у виконавчих листах №510/1752/13-ц від 17.01.2014р., що видав Ренійський районний суд Одеської області у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 223 818 грн. 28 коп., а також 2238 грн. 18 коп. судових витрат.

В заяві зазначено, що між ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" та гр. ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 368-013/ФКВ-08 від 22.06.2011р. на суму 21975 доларів США, а з ОСОБА_2 - договір поруки № 368-013/ZФПОР-08 від 05.06.2008р. 17 січня 2014 р. Ренійський районний суд Одеської області рішенням у цивільній справі № 510/1752/13-ц задовольнив позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягнув солідарно з останніх в користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» борг за вказаним кредитним договором в розмірі 223 818 грн. 28 коп., а також 2238 грн. 18 коп. судових витрат.

Станом на 16.09.2013 р. залишок боргу за кредитним договором та/або за рішенням суду становить 223818,28 грн.

Між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 15.06.2020 р. укладено договір про відступлення прав вимоги № 2258/К, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право грошової вимоги відносно божників ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», в тому числі до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 368-013/ФКВ-08 від 22.06.2011р. та за договором поруки.

Посилаючись на ст.ст. 512, 1083 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», представник заявника просив задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 17.01.2014р. в справі № 510/1752/13-ц був задоволений позовПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 223 818 грн. 28 коп., а також 2238 грн. 18 коп. судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 05.02.2014р. За заявою ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» Ренійським районним судом Одеської області були видані виконавчі листи №510/1752/13-ц.

15.06.2020 р. укладено договір про відступлення прав вимоги № 2258/К, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право грошової вимоги відносно божників ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», в тому числі до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 368-013/ФКВ-08 від 22.06.2011р. та за договором поруки.

Раніше, із аналогічною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» вже зверталося до Ренійського районного суду Одеської області, ухвалою вищевказаного суду від 05.03.2021р. у задоволеннізаяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 223 818 грн. 28 коп. було відмовлено.

У нинішній час той самий заявник знов звернувся до суду із аналогічною заявою, до якої були додані додаткові докази (про належне повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відступлення права вимоги), також в заяві були викладені доводи щодо права звертатися із заміною сторони виконавчого провадження її правонаступником навіть при невідкритому виконавчому провадженні.

Чинним Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження; примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї з сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Ч.5 згаданої статті визначає, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як зазначає ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Частиною п`ятою згаданої статті встановлено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Суду були надані докази того, що боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були повідомлені про відступлення права вимоги у визначеному ч.1 ст.1082 ЦК України порядку, суд приймає їх до уваги та визнає належними, надавши їм відповідну оцінку.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року N 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі N 643/4902/14-ц (провадження N 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі N 201/8548/16-ц (провадження N 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі N 190/2119/14-ц (провадження N 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі N 370/2464/17 (провадження N 61-39193св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищевикладене узгоджується із позицією застосування норм права, викладеною у постанові ВСУ у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2019 № 711/10368/2012.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1082 ЦК України, ст.ст. 258-261, 352, 442 ЦПК України, ст.ст. 5, 14-15, 19, 24, 28 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) - задовольнити.

Здійснити процесуальне правонаступництво у цивільній справі № 510/1752/13-ц відносно позивача (стягувача) - Публічного Акціонерного товариства «Дельта Банк» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» ().

Замінити сторону виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17.01.2014 року по цивільній справі № 510/1752/13-ц за позовними вимогами Публічного Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 368-013/ФКВ-08 від 22.06.2011р. (договір поруки№ 368-013/ZФПОР-08 від 05.06.2008р. ), а саме: стягувача Публічне Акціонерне товариство «Дельта Банк» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (; адреса: 49089. Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299).

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І. Дудник