КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №539/2824/20
Провадження № 2/552/722/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2021 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Орламенко А.О., представника позивача - Михайлюти Ю.М. представника відповідача - Грущанського В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Полтави в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення витрат понесених у зв`язку з проходженням інтернатури

В С Т А Н О В И В:

Позивач Комунальне підприємство «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат понесених у зв`язку з проходженням інтернатури. В своєму позові посилались на те, що на підставі направлення на роботу Міністерства охорони здоров`я України №25 від 15.03.2017 ОСОБА_2 направлено в розпорядження Комунальної Лубенської центральної міської лікарні, правонаступником якої є КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради, для роботи на посаді лікаря акушера-гінеколога. 30.06.2017 між Комунальною Лубенською центральною міською лікарнею та ОСОБА_2 укладено угоду про відпрацювання випускником у закладі охорони здоров`я не менше трьох років після закінчення інтернатури. Предметом договору, розділом 1 та п. 2.3.2, обумовлено, обов`язкове відпрацювання випускником, який навчався за державним замовленням, в інтернатурі за кошти державного (місцевого) бюджету протягом трьох років після закінчення інтернатури в цьому закладі охорони здоров`я. Відповідача зараховано в штат як лікаря-інтерна, йому нараховувалася та виплачувалася заробітна плата, але лікарем він не працював, оскільки був лікарем- інтерном. За період проходження відповідачем інтернатури Комунальним підприємством «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради з 01.08.2017 по 31.07.2020 витрачено на заробітну плату 181 108.46 грн. та нараховано ЄСВ на заробітну плату в розмсірі 22% - 39 843.86 грн. Загальна сума витрат понесених у зв`язку з проходженням інтернатури складає 220 952.32 грн. Після закінчення навчання в інтернатурі у встановлений строк 01.08.2020 ОСОБА_2 мав прибути для працевлаштування на посаду лікаря акушера-гінеколога до КП «ЛЛІЛ» ЛМР. По сьогоднішній день ОСОБА_2 на роботу не прибув, заяву про переведення на посаду лікаря акушера-гінеколога не написав, з питань працевлаштування не звертався. Про відшкодування суми в розмірі 220 952.32 грн повідомлено відповідачу, які у добровільному порядку не було відшкодовано. Просили, стягнути з ОСОБА_2 на їх користь витрати, пов`язані з проходженням інтернатури в сумі 220 952.32 грн та понесені судові витрати в сумі 3 314.28 грн.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.09.2020 цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Київського районного суду м.Полтави.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2020 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 09.12.2020 року позов задоволено.

Відповідно до ухвали суду від 01.03.2021 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 09.12.2020 року та справу призначено до судового розгляду.

22.03.2021 року відповідач подав відзив в якому вказував про те, що позов він не визнає з тих підстав, що він був працівником КП Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради та отримував заробітну плату, яку просить стягнути позивач. В свою чергу чинним законодавством не передбачена можливість стягнення заробітної плати.

Представник позивача, КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 , не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази та заслухавши сторони дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі направлення на роботу Міністерства охорони здоров`я України № 25 від 15.03.2017 ОСОБА_2 направлено в розпорядження Комунальної Лубенської центральної міської лікарні, правонаступником якої є КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради, для роботи на посаді лікаря акушера-гінеколога.

30.06.2017 між Комунальною Лубенською центральною міською лікарнею та ОСОБА_2 укладено угоду про відпрацювання випускником у закладі охорони здоров`я не менше трьох років після закінчення інтернатури. Предметом договору, розділом 1 та п. 2.3.2, обумовлено, обов`язкове відпрацювання випускником, який навчався за державним замовленням, в інтернатурі за кошти державного (місцевого) бюджету протягом трьох років після закінчення інтернатури в цьому закладі охорони здоров`я. Пунктом 3.2.1 даної угоди, передбачено, що у разі порушення випускником в односторонньому порядку умови договору, він зобов`язаний відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати, пов`язані з проходженням ним інтернатури. Сторонами договору обумовлено, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами з 30.06.2017 і діє до 01.08.2023. Наказом Департаменту охорони здоров`я України Полтавської обласної державної адміністрації від 27.07.2017 № 272-к ОСОБА_2 зараховано до інтернатури за спеціальністю «Акушерство і гінекологія», спеціальністю «Лікувальна справа» ВДНЗСУ «УМСА» на період з 01.08.2017 до 31.07.2020, заочною базою стажування визначено Комунальну Лубенську центральну міську лікарню та очну частину ВДНЗСУ «УМСА».

Наказом головного лікаря Комунальної Лубенської центральної міської лікарні від 01.08.2017 № 113-к ОСОБА_2 зараховано до інтренатури. Відповідача зараховано в штат як лікаря-інтерна, йому нараховувалася та виплачувалася заробітна плата, про що свідчить табель обліку робочого часу.

За період проходження відповідачем інтернатури Комунальним підприємством «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради з 01.08.2017 по 31.07.2020 витрачено на заробітну плату 181 108.46 грн. та нараховано ЄСВ на заробітну плату в розмірі 22% - 39 843.86 грн. Загальна сума витрат складає 220 952.32 грн .

Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли трудові відносини, а здійснені позивачем виплати є заробітною платою за виконану роботу на штатній посаді, з яких відраховувався єдиний соціальний внесок.

В судовому засіданні встановлено і це підтвердили сторони в ході розгляду справи, що сума в розмірі 220952,32 гривні, яку просить стягнути позивач є заробітною платою, яка не може бути віднесена до вартості навчання, а отже законом не передбачено її стягнення з відповідача.

Враховуючи викладене слід дійти до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у випадку відмови в задоволенні не підлягає до відшкодування.

Відповідачем заявлено до відшкодування 12000 гривень витрат на правову допомогу, які сплачені ним згідно квитанції від 18.03.2021 року, але суд враховуючи складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг, приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню у розмірі 6000 грн.

Керуючись ст. 137, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: Комунальне підприємство «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради, місцезнаходження: Полтавська область, м. Лубни, вул. П`ятикопа, 26, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20.04.2021 року.

Суддя О.К.Миронець