Яготинський районний суд Київської області
Провадження № 2/382/30/21
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції») до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог по даній справі ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що 22.12.2005 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (надалі АТ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 0 (F8-6KM/12-2005M), відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 40 000 доларів США, з розрахунку в розмірі 13 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 22.12.2005 року до повного виконання зобов`язання. оплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 12,5% річних.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором.

Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 30.07.2018 року за відповідачем наявна заборгованість по відсотках за період з 01.11.2012 року по 30.07.2018 року у сумі 997 592 грн. 13 коп..

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені законом, зокрема ст. 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання несплатостроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.02.2017 року № 619 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки по 04.10.2019 року включно. Продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені законом, зокрема ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в т.ч. з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання несплатостроможності банків ОСОБА_3 строком на два роки по 04.10.2019 року включно. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідачки на користь банку вищевказану заборгованість по відсотках та судовий збір.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 04.03.2019 року дану справу передано для розгляду за підсудністю до Яготинського районного суду Київської області.

Ухвалою від 22.05.2019 року призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

13.06.2019 року відповідачка направила на адресу Яготинського районного суду Київської області відзив у якому відповідачка зазначила, що для заключення кредитного договору та підтвердження кредитних зобов`язань було заключень договір застави в якому заставодавцем/поручителем виступає ОСОБА_2 . Отже мав місце договір поруки. Виходячи із викладеного, просила залучити в якості співвідповідача ОСОБА_2 , так як дана особа виступала в якості поручителя по кредитному договору № 0.

28.08.2019 року відповідачкою було надано до суду доповнення до відзиву на позов в якому позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" визнала частково та зазначила, що уклавши договір з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» вона одержала кредит у розмірі 40 000 доларів в гривневому еквіваленті у розмірі 202000 грн., поручителем по кредиту була ОСОБА_2 . У 2006 році відповідачка кредит виплачувала щомісячно, в 2007 році - тіло кредиту повністю не погашала, в 2008 році щомісячно погашала відсотки, в цьому ж році їй і ОСОБА_2 було запропоновано реструктуризацію боргу, але її поручитель не згодився, а почала проти неї і проти банку різні судові справи. Через судові тяжби відповідачка не могла вести ніякої підприємницької діяльності. Проте, що її кредит було передано «Дельта Банк» відповідачка дізналася, коли отримала позовну заяву від даного банку. З 2018 року відповідачка отримує пенсію мінімального розміру, додатково вона не працює. Просила застосувати строк позовної давності.

Ухвалою Яготиського районного суду Київської області від 17.12.2019 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 10.03.2020 року замінено позивача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» на правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» та залучено в якості співвідповідача по даній справі ОСОБА_2 .

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 29.03.2021 року ОСОБА_2 визнано неналежним відповідачем по справі та залучено її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог по даній справі.

У судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні підтримав позов.

Представник відповідачки у судовому засіданні зазначив, що не має підстав для задоволення даного позову, оскільки минули строки позовної давності, так як останній платіж був здійснений у 2009 році, а дана позовна заява подана у 2018 році.

Третя особа звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що 22.12.2005 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (надалі АТ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 0 (F8-6KM/12-2005M), відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 40 000 доларів США, з розрахунку в розмірі 13 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 22.12.2005 року до повного виконання зобов`язання. оплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 12,5% річних (а.с. 4-26).

22.12.2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 8-6КМ/12-2005МК, згідно якого ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно - житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1 вартістю 352 884 грн. 30 коп. (а.с. 77-80).

З копії довідки № 162 від 05.07.2019 року (а.с. 94) вбачається, що ОСОБА_1 має такий склад сім`ї: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (дочка), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (дочка), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (онука), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (онука), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (онук).

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості поданого за термін з 19.12.2011 року по 27.07.2018 року за кредитним договором № 8-6МК/12-2005МК від 22.12.2005 року проплата відповідачкою по справі не здійснювалась.

05 лютого 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2151/К, у відповідності до умов якого права вимоги за Кредитним договором № 8-6МК/12-2005МК від 22.12.2005 року з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» (а.с. 106-112).

Повідомленням про заміну кредитора у зобов`язанні та відступлення прав за договором (купівлю-продаж прав вимоги) № 10/02-1 від 10.02.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлено про те, що право вимоги за кредитним договором, Іпотечним договором, Договором поруки повністю перейшли до ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» і що сума заборгованості за кредитним договором становить 2 396 460,57 грн. (а.с. 113).

З копії Вимоги-повідомлення № Рі020о (1369953) від 12.02.2020 року (а.с. 119-120) вбачається, що ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» вимагають від ОСОБА_2 виконати порушене основне зобов`язання, пов`язане із сплатою заборгованості за кредитним договором № 8-6МК/12-2005МК від 22.12.2005 року в сумі 2 396 460,57 грн..

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625цього Кодексу.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Згідно із ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц висловлено правову позицію про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді процентів передбачених умовами договору

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору, після спливу визначеного договором строку кредитування нарахування відсотків є безпідставним.

Щодо заяви представника відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в закон із метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Тобто, позовна давність може бути застосована лише, якщо вимоги про захист порушених прав або інтересів є обґрунтованими, у разі необґрунтованості таких вимог, вони не підлягають задоволенню за необґрунтованістю, а не у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

В цьому випадку, вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками, комісією та пенею, що передбачені умовами кредитного договору, однак нарахованими після закінчення строку його дії у зв`язку зі зміною строку виконання основного зобов`язання, не підлягають задоволенню у зв`язку з їх безпідставністю, а не у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З позовом до суду позивач звернувся 30.10.2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Стороною відповідача в судовому засіданні заявлено про застосування позовної давності у справі.

Таким чином, враховуючи викладене та вимоги ч. 4 ст. 267 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 264, 267, 526, 598, 599, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції») до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог по даній справі ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 03 червня 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.