З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2021 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.
за участі секретаря Шарапанівської І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, -
01.12.2016 року між ПрАТ «УПСК» та ТОВ «Будмакс» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (АВТОКАСКО) №АЗ-047/000/160000489. Предметом страхування за цим Договором страхування виступають майнові інтереси ТОВ «Будмакс», пов`язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 від страхових ризиків «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «ВИКРАДЕННЯ».
01.12.2017 pоку о 16 год.15 хв. в м. Вінниця по вул. Сергія Зулінського,34А, сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів: вантажний «ЗИЛ», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_1 ; «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_2 .
Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 - ТОВ «Будмакс» була завдана матеріальна шкода.
Таким чином, після виплати страхового відшкодування на користь ТОВ «Будмакс» до ПрАТ «УПСК» перейшло право зворотної вимоги, яке ТОВ «Будмакс» має до особи відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2017 року, ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України ОСОБА_1 .
ПАТ HACK «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь Позивача відповідно до ліміту відповідальності передбачених договором АК/9510582 з урахуванням франшизи, а саме 6033,42 грн. Отже, утворилася різниця між виплатою, що відшкодував позивач та виплатою, що здійснив страховик відповідача.
Ухвалою суду від 14.04.2021 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач був належно повідомлений про день розгляду справи в суді, викликався в судове засідання на 26.05.2021, але в судове засідання не з`явився без поважної причини, не повідомив про причини своєї неявки, позову не оспорив, відзив на позов не надав. Тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи письмово викладену згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 01.12.2016 року між ПрАТ «УПСК» та ТОВ «Будмакс» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (АВТОКАСКО) №АЗ-047/000/160000489. Предметом страхування за цим Договором страхування виступають майнові інтереси ТОВ «Будмакс», пов`язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 від страхових ризиків «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «ВИКРАДЕННЯ».
01.12.2017 року о 16 год.15 хв. в м. Вінниця по вул. Сергія Зулінського,34А, сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів: вантажний «ЗИЛ», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_1 ; «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень на користь держави.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.
В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_1 у скоєній дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.12.2017 року, додатковому доказуванню не підлягає.
На підставі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Таким чином, після виплати страхового відшкодування на користь ТОВ «Будмакс» до ПрАТ «УПСК» перейшло право зворотної вимоги, яке ПрАТ «УПСК» має до особи відповідальної за завдані збитки. Особою, відповідальною за завдані збитки, є відповідач в силу наступних обставин.
Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2017 року, ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України ОСОБА_1 .
На момент ДТП відповідач мав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ АК/9510582, укладений з ПАТ HACK «Оранта».
ПАТ HACK «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь Позивача відповідно до ліміту відповідальності передбачених договором АК/9510582 з урахуванням франшизи, а саме 6033,42 грн. Отже утворилася різниця між виплатою, що відшкодував позивач та виплатою, що здійснив страховик відповідача.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Матеріальні збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталися 01.12.2017 року, відповідачем потерпілим особам відшкодовані не були. Доказів, які б спростовували вказане до суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до п. «ґ» п. п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Згідно з п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі №352/1384/18.
Встановивши, що вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_1 , перевищує виплачений ПАТ НАСК «Оранта» позивачу розмір страхового відшкодування, суд вважає, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вінницького апеляційного суду № 125/1858/19 (провадження №22-ц/801/607/2021 ) від 08.04.2021.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України суд,-
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 2102,00 грн понесених судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: