Постанова

Іменем України

02 червня 2021 року

м. Київ

справа № 2-2617/2009

провадження № 61-4650 св 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

заявник (стягувач)- акціонерне товариство «УкрСиббанк»;

заінтересовані особи (боржники): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 19 вересня 2019 року у складі судді Мачуського О. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі -

АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що заочним рішення Індустріального районного

суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2009 року у справі № 2-2617/2009, що набрало законної сили, задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2007 року

у розмірі 1 604 923,98 грн, судовий збір у розмірі 1 700 грн та витрати

на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн, а всього 1 606 653,98 грн.

На підставі цього рішення суду банк 19 травня 2010 року отримав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором. Зазначений виконавчий документ було пред`явлено до виконання до Індустріального відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції за фактичним місцем проживання боржників.

Починаючи з 02 березня 2013 року, вищевказаний виконавчий документ періодично перебував на виконанні у Жовтневому відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції

(далі - ДВС). Востаннє виконавчий лист про стягнення з боржників заборгованості за кредитним договором банком було пред`явлено

до вказаного відділу ДВС 18 листопада 2014 року і постановою державного виконавця від 18 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження

№ 45495379.

Банк неодноразово звертався до ДВС із запитами та скаргами

з метою отримання інформації щодо виконання виконавчого документа. Лише 01 липня 2019 року відділ ДВС листом повідомив про те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 2-2617/2009, виданого 19 травня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором

на виконанні не перебуває, оскільки 25 червня 2016 року державним виконавцем Горілим К. К. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, починаючи з 25 червня 2015 року по теперішній час, жодних процесуальних документів, які б стосувалися примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, на адресу банку не надходило.

Зазначені обставини свідчать про втрату виконавчого документа

не з вини заявника, стягувача, а тому строк для його повторного виконання пропущено з поважних причин. У зв`язку з цим виконання заочного

рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2009 року у справі № 2-2617/09 є неможливим, а заборгованість

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перед банком залишається непогашеною.

Посилаючись на викладене, АТ «УкрСиббанк» просило суд видати дублікат вищевказаного виконавчого листа та поновити пропущений строк для пред`явлення його до виконання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 19 вересня 2019 року заяву АТ «УкрСиббанк» задоволено.

Поновлено АТ «УкрСиббанк» строк пред`явлення виконавчого документа

№ 2-2617/2009, виданого 19 травня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у справі № 2-2491/09, за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видано АТ «УкрСиббанк» дублікат виконавчого листа у справі № 2-2491/09 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що виконавчий

лист було втрачено з незалежних від заявника (стягувача) причин, що

ним доведено, а тому наявні правові підстави для видачі його дубліката.

При цьому пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа

до виконання був пропущений з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 -

залишено без задоволення. Ухвалу Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки районного суду по суті заявлених вимог є правильними, підтверджуються наявними

у справі доказами, яким суд надав належну правову оцінку. Судом встановлено, що оригінал виконавчого листа було втрачено не з вини

банку, а тому є всі підстави для видачі дублікату виконавчого листа у цій справі. Крім того, АТ «УкрСиббанк» було поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа з метою захисту прав стягувача на примусове виконання судового рішення, яке до цього часу не виконане.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення у частині видачі дубліката виконавчого листа у справі

№ 2-2617/2009 скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Інші учасники справи судові рішення судів попередніх інстанцій не оскаржили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2021 року клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - про поновлення строку

на касаційне оскарження судових рішень задоволено. Поновлено представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - строк на касаційне оскарження ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого

2021 року. Відкрито касаційне провадження у справі за заявою

АТ «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого документа

у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

У квітні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року справу за заявою

АТ «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого документа у справі

за позовом АКІБ«Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - мотивована тим, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив судове рішення суду першої інстанції, не встановив обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, АТ «УкрСиббанк» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження факту втрати виконавчого листа

та не вказало поважних причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Крім того, при розгляді заяви АТ «УкрСиббанк» суд першої інстанції належним чином не повідомив боржника про дату, час і місце розгляду справи.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив АТ «УкрСиббанк»

на касаційну скаргу боржника, в якому зазначено, що оскаржуване

судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а доводи касаційної скарги - безпідставними. Виконавчий документ було втрачено

з незалежних від банку обставин, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про видачу його дублікату.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 21 грудня 2009 року у справі № 2-2617/2009, що набрало законної сили, задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2007 року у розмірі 1 604 923,98 грн, судовий збір у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн, а всього 1 606 653,98 грн (а. с. 22).

На виконання вищевказаного судового рішення 19 травня 2010 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська видав виконавчий лист № 2-2617/2009 у вищевказаній справі (а. с. 38).

Державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського управління юстиції Лижником С. О. 18 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 2-2617/2009, виданого 19 травня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська (а. с. 15).

Згідно з листа начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

від 01 липня 2019 року № 39679 на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-2617/2009, виданий 19 травня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, проте 25 червня

2016 року державним виконавцем Горілим К. К. винесено постанову про повернення виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист було повернуто стягувачу.

На цей час заочне рішення Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 21 грудня 2009 року у справі № 2-2617/2009 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

При ухваленні судових рішень судами допущено порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин та вплинули на правильне вирішення спору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції не повідомив її про дату, час і місце розгляду справи, жодної судової повістки вона не отримувала, про що вона зазначала в апеляційній скарзі (а. с. 63-70).

На ці доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції у порушення підпункту в) пункту 2 частини першої статті 382 ЦПК України своїх мотивів не зазначив.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд, а також порушенням статей 8-12, 128-130, 372 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини

від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява

№ 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що

кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище

в порівнянні з опонентом.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 отримала судові повістки про розгляд районним судом заяви банку про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Порушення норм процесуального права, крім наведених вище, допустився

й суд апеляційної інстанції.

Призначаючи 07 грудня 2020 року справу до судового розгляду, апеляційний суд в ухвалі зазначив, що справа буде розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 93).

04 лютого 2021 року апеляційний суд прийняв постанову по суті спору, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Зазначені особливості розгляду судом апеляційної інстанції справ у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи визначені у статті 369 ЦПК України

Зокрема, частиною другою статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19,

37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Предметом розгляду цієї справи у суді першої інстанції було:

поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України); видача дубліката виконавчого документа, що унормовано підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Зазначені ухвали суду щодо вирішення вказаних процесуальних питань відсутні у переліку, що наводиться у частині другій статті 369 ЦПК України, на що апеляційний суд уваги не звернув, безпідставно розглянувши справу

у порядку спрощеного позовного провадження.

При новому розгляді справи судам необхідно звернути увагу

на вищенаведене, перевірити доводи ОСОБА_2 й ухвалити законне

та справедливе судове рішення.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються

у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частин четвертої, шостої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого

2021 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець