Справа № 524/1412/20
Провадження №2/524/111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

за участі відповідача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих знищенням майна та моральної шкоди

УСТАНОВИВ:

У березні 2020 року в суд звернувся ОСОБА_4 та, посилаючись на статті 1166, 1167 Цивільного кодексу України, просив стягнути з ОСОБА_5 у відшкодування збитків 21 300 грн 00 коп. та у відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони у справі є співвласниками будинку літ. А. А1 по АДРЕСА_1 . 4 травня 2019 року позивач дізнався, що ОСОБА_6 зруйнувала вбиральню-душ, що знаходилася на території домоволодіння та у технічному паспорті була позначена літерою «Ж». Неправомірні умисні дії ОСОБА_6 завдали майнової шкоди позивачу у розмірі 21 300 грн 00 коп., що становить 1/2 частку вартості відновлення будівлі, визначеної експертом. Протиправна поведінка ОСОБА_6 стала причиною неприємних емоцій? переживань, яких зазнав ОСОБА_4 . Завдану пошкодженням майна моральну шкоду ОСОБА_4 оцінив у 5 000 грн 00 коп.

Спрощене позовне провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 3 квітня 2020 року (а.с. 37).

ОСОБА_6 позов не визнала. У відзиві на позовну заяву (а.с. 43-50) повідомила про те, що ОСОБА_4 успадкував 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_7 у 2012 році. Спадкодавець тривалий час у будинку не проживав, домоволодіння та земельну ділянку в належному стані не утримував. Газ та воду до будинку провели батьки відповідачки, а будівлю вбиральні-душу вони звели власноруч у 1990 році. Будівля знаходилася в аварійному стані і зруйнувалася навесні 2019 року внаслідок несприятливих погодних умов. Позивач жодного дня в належній йому частині будинку не проживав. Ця частина будинку знаходиться у занедбаному стані.

Третя особа на боці відповідача ОСОБА_8 вважала позов безпідставним. Зазначала, що співвласники не проживають у будинку та не користуються земельною ділянкою більше 30 років. Належне їм майно не утримують, через що частина будинку, якою колись користувався ОСОБА_7 , знаходиться у напівзруйнованому стані. Вбиральня та літній душ з дерев`яним перекриттям перебували в аварійному стані та зруйнувалися під час негоди.

Допитана в судовому засіданні як свідок з боку позивача ОСОБА_9 - дружина позивача, зазначала, що 4 травня 2019 року вони з чоловіком мали намір показати домоволодіння потенційному покупцю та виявили, що споруди вбиральні-душу на земельній ділянці немає. До цього вони приїздили в середині квітня 2019 року і бачили, що споруда знаходилась у задовільному стані, отже, внаслідок дії природних факторів зруйнуватися не могла.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили суду, що на початку травня 2019 року побачили, що у домоволодінні по АДРЕСА_1 будівля вбиральні-душу зруйнована. Мати відповідачки заявляла, що вбиральню побудував її чоловік, і вони мали право її зруйнувати.

Свідки з боку відповідача ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснили, що навесні 2019 року відвідували чоловіка відповідачки, з яким товаришують. Знаходились у будинку, коли почули шурхіт у дворі і побачили, що частина будівлі вбиральні-душу зруйнувалася. Вважали, що сталося це через негоду та сильний вітер.

Судовий експерт ОСОБА_14 пояснив суду, що під час натурного дослідження пересвідчився, що будівля вбиральні-душу під літерою «Ж» на території домоволодіння відсутня. Згідно даних технічного паспорту вона складалася із цегляних стін та покрівлі із азбесто-цементних листів. Вартість її відновлення становить 42 600 грн 00 коп. Судовий експерт пояснив, що висновок про задовільний стан будівлі він зробив на підставі фотознімку, який надав йому позивач.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи:

Домоволодіння АДРЕСА_1 належить співвласникам: ОСОБА_4 - 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 червня 2013 року після ОСОБА_7 (а.с. 7), ОСОБА_6 та ОСОБА_15 - по 1/4 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_16 (а.с. 55). Домоволодіння складається з житлового будинку літ. А, А1 та господарських будівель, в тому числі вбиральні-душу, позначеному у технічному паспорті літерою «Ж». Житловий будинок має окремі входи та фактично поділений на дві частини.

ОСОБА_6 разом з родиною постійно проживає у частці домоволодіння, яка раніше перебувала у власності та фактичному користуванні її батька ОСОБА_16 . Вона та її чоловік опікуються домоволодінням та земельною ділянкою. Позивач з родиною проживає у місті Києві. З 2012 року він намагається продати Ѕ частку будинку, яка знаходилась у фактичному користуванні його батька та перебуває у вкрай занедбаному, не придатному для проживання стані? що підтверджується наданими відповідачкою фотознімками (а.с. 60 зворот, 61).

Сторони не заперечують, що в даний час споруди вбиральні-душу не існує. За версією позивача - внаслідок умисного зруйнування її відповідачкою, а за версією ОСОБА_6 - через зруйнування споруди у зв`язку з її аварійним станом та під впливом несприятливих погодних умов. Вину ОСОБА_6 позивач доводить показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Розмір завданої майнової шкоди позивач обґрунтовує висновком судового експерта № 7-20 від 12 лютого 2020 року та поясненнями судового експерта ОСОБА_14 в судовому засіданні про те, що судячи з наданого йому фотознімку будівлі, вона знаходилась у задовільному стані.

Відповідач вчинення нею умисних дій, спрямованих на руйнацію будівлі, заперечує та, спираючись на показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , стверджує, що будівля перестала існувати через незалежні від неї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, причетність однієї із співвласниць домоволодіння відповідачки ОСОБА_6 до знищення майна заперечують свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Доказів про те, що під час перевірки за заявою ОСОБА_4 від 18.05.2019 року працівники поліції встановили інше, суду не надано.

Третя особа ОСОБА_8 заявила, що не була присутня 04.05.2019 року у домоволодінні під час візиту позивача та свідків. Відповідно, вона заперечує показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Предметом дослідження експерта було питання про визначення вартості відновлення будівлі, а не можливість її руйнації внаслідок дії несприятливих погодних умов. Висновок про задовільний технічний стан вбиральні-душу експертом зроблено на підставі єдиного фотознімку, де споруда відображена з одного боку.

За таких умов не можна виключати, що в разі, коли б експерт мав можливість оглянути на місці споруду, яка була побудова у 1990 році людьми, що не мали будівельного фаху та достатніх навичок, він дійшов би інших висновків.

Із долученої позивачем до матеріалів справи копії фотознімку, який був у розпорядженні експерта, видно, що споруда мала тріщини. Сумніви у задовільному стані цієї споруди підкріплюються фотознімками інших будівель цього домоволодіння, які тривалий не використовуються і не доглядаються (а.с. 60-61).

З урахуванням встановлених обставин та наданих сторонами доказів суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих знищенням майна в сумі 21 300 грн 00 коп. та про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн 00 коп. - залишити без задоволення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 31.05.2021 року.

Суддя Ж.О. Кривич