Справа № 658/803/21
(провадження № 2/658/677/21)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Под`ячевої І.Д.,

при секретарі Левицькій Н.Я.,

розглянувши в місті Каховка у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа служба у справах дітей виконкому Таврійської міської ради) про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У березні 2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано за рішенням суду. Також рішенням суду стягнуто з відповідача аліменти на утримання дружини та дитини. Відповідач протягом всього часу аліменти сплачує із затримкою, станом на травень 2021 року є заборгованість у розмірі 15000 грн.. ОСОБА_3 проживає постійно із позивачем та її новою сім`єю чоловіком ОСОБА_5 та малолітньою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. Протягом 2017-2020 років відповідач жодної участі у житті дитини не приймав, як в матеріальному так і в духовному розвитку дитини. Дитина вважає батьком ОСОБА_5 , тобто нового чоловіка позивача, оскільки в сім`ї теплі, дружні стосунки, панує сприятливий морально-психологічний клімат, спрямований на створення спокійної атмосфери спілкування між членами родини. Забезпечується належний розвиток дитини, її особистості, самостійності та впевненості в собі. На думку позивача, відповідач, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини.

Позивач та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог та окремо позивач зазначала, що ОСОБА_3 не сприймає відповідача за батька, на погляд позивача для дитини буде травма той факт, що батько у неї не успішна особа та не може дати їй належне утримання та розвиток, крім того у дитини інше прізвище ніж у матері, що також може завдати їй моральні страждання. Відповідач нічого про їх спільну дитину не знає та не бажає знати та не бажає приймати участь у вихованні та утриманні дитини.

Відповідач в судовому засіданні зазначав, що позов не визнає, оскільки любить свою доньку та бажає приймати участь у її житті. Позивач постійно заважає їх спілкуванню та не виконує рішення органу опіки та піклування з приводу їх побачень. Графік позивачем постійно порушується, без зазначення причин. Позивач намагається замінити його іншою особою, в шлюбі з яким перебуває на цей час. Позивач визнає наявність заборгованості зі сплати аліментів, проте намагається її погасити та сплачувати своєчасно в подальшому.

Представник служби у справах дітей виконкому Таврійської міської ради в судовому засіданні зазначив, що на засіданні виконкому та безпосередньо органу опіки було розглянуто питання щодо визначення способу участі батька у спілкуванні із дитиною, за заявою батька, тобто відповідача. ОСОБА_2 намагається спілкуватись із дитиною, однак позивач не виконує рішення органу опіки щодо графіку побачень, що призводить до конфлікту між ними. Службою у справах дітей прийнято рішення про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки зі сторони позивача вчиняються дії на перешкоджання спілкування батька та дитини.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Так, судом встановлено, що 05 липня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї ОСОБА_8 народилась донька ОСОБА_3 .

23 березня 2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, за рішенням суду.

Малолітня ОСОБА_3 постійно проживає із матір`ю ОСОБА_1 ..

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 01 березня 2021 року, наданого Каховським міськрайонним відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість за виконавчим листом № 658/337/17 від 08 серпня 2017 року, виданим Каховським міськрайонним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, станом на 01 березня 2021 року заборгованість складає 15259,37 грн.

Під час розгляду справи відповідачем було надано квитанції про сплату ним коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментам на загальну суму 2000 грн..

27 жовтня 2020 року рішенням виконкому Новокаховської міської ради № 434 встановлено громадянину ОСОБА_2 дні та години для спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1: щосуботи з 11.00 до 17.00 години та у будні щосереди з 16.00 до 18.00 години за особистої згоди дитини без присутності матері дитини. Матері дитини, ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з донькою.

22 квітня 2021 року рішенням виконкому Таврійської міської ради № 62 за заявою ОСОБА_2 залишено графік побачень батька з донькою, малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без змін та зобов`язано мати дитини не чинити перешкод у спілкуванні батька з донькою.

У письмових поясненнях щодо участі батька у навчанні та вихованні дитини ОСОБА_2 , наданих закладом дошкільної освіти ясла-садок загального типу № 11 «Золотий ключик» Новокаховської міської ради, який дитина відвідувала з 2017 по 2020 рік, зазначено, що батько ОСОБА_2 жодного разу не з`являвся та не цікавився станом розвитку своєї дитини.

З 2020 року дитина відвідує дошкільний навчальний заклад «Дзвіночок» Новокаховської міської ради та згідно наданої інформації ОСОБА_2 жодного разу не навідувався до ЗДО.

Згідно висновку виконкому Таврійської міської ради від 27 травня 2021 року органом опіки не встановлено вагомих підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , а тому таке позбавлення за рішенням органу опіки є недоцільним.

Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частини друга та третя статті 51 Конституції України).

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII).

Частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 13 Сімейного кодексу України).

При розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (згідно із частиною четвертою статті 19 СК України). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті 19 СК України).

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частини друга та третя статті 150 СК України).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частини перша, друга та четверта статті 155 СК України).

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (частина друга статті 157 СК України).

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (частина перша статті 159 СК України).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (частина перша статті 164 СК України).

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (частини друга та третя статті 171 СК України).

Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону про охорону дитинства).

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону про охорону дитинства).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (пункт 16 постанови Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 дійсно не приймає активної участі у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_3 , що ним не заперечується.

Відповідач не проживає із сім`єю з того часу як дитині виповнилось 8 місяців.

Звернувшись до суду із позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, позивач вказала, що відповідач свої обов`язки по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини не виконує, про доньку не піклується та стосунки з нею не підтримує, не цікавиться її здоров`ям та успіхами; має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 не довів належного виконання ним батьківських обов`язків відносно доньки, рідкі та короткочасні побачення з донькою не можуть свідчити про достатність уваги батька до виховання дитини, прийняття достатньої участі у її житті, забезпечення дитині належного утримання, тощо.

Не визнавши доводи позивача в частині спілкування зі дитиною ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначав, що позивачем створюються перешкоди для його спілкування з дитиною, проте не довів, що за наявності рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області та виконавчого комітету Таврійської міської ради про вирішення спору щодо участі у вихованні дитини та визначення днів та часу для спілкування із донькою, ним вчинялися дії спрямовані на реалізацію цього рішення або він скористався наданим йому правом, передбаченим частиною першою статті 159 СК України, на звернення до суду із позовом про усунення перешкод, якщо такі чинилися, про що стверджує відповідач.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків та нехтування певними обов`язками щодо утримання та виховання дитини.

Разом з цим, судом також прийнято до уваги ствердження членів сім`ї позивача, а саме ОСОБА_11 - дідуся ОСОБА_3 та ОСОБА_13 - рідна сестра позивача, що новий чоловік позивача - ОСОБА_5 буде кращим батьком для дитини, зможе після позбавлення відповідача батьківських прав усиновити дівчинку та дати їй своє прізвище, що на думку родичів та позивача, буде для дитини краще.

Однак, на підставі досліджених письмових доказів та пояснень сторін судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 пам`ятає та знає хто такий ОСОБА_2 , батько має право на визначення свого статусу у дитини, оскільки є тенденція заміщення вітчимом батька, що є неприпустимим у разі бажання рідного батька бути присутнім в житті дитини, спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні, навіть якщо таке бажання не проявляється активними діями відповідача.

За таких обставин, всі встановлені під час судового розгляду обставини, в їх сукупності, дають підстави для висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

При цьому суд звертає увагу, що серед іншого фінансове забезпечення неповнолітньої дитини є обов`язком її батьків, а відтак відповідачу слід вжити невідкладних заходів щодо погашення заборгованості по аліментах та забезпечення гідного утримання дитини. В противному випадку, дії відповідача можуть бути розцінені як ухилення від ефективного виконання своїх батьківських обов`язків, що може бути підставою застосування статті 164 СК України.

Крім того, ураховуючи не зовсім відповідальне ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, яке виразилось у рідких зустрічах із донькою, не прийняття ним належної участі у вихованні, навчанні та розвитку дитини, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не прийняття достатньої участі в утриманні дитини, суд вважає за необхідне відреагувати на наведене та попередити відповідача про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 258-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 (третя особа служба у справах дітей виконкому Таврійської міської ради) щодо позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на службу у справах дітей виконавчого комітету Таврійської міської ради Херсонської області контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под`ячева