Справа № 307/686/21
Провадження № 2/307/210/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В :

Позивач пред`явила позов до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що 12.08.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Тячівського районного суду від 16.02.2016 шлюб між ними розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 700 грн., щомісячно, на кожну дитину починаючи з 16.02.2016 і до досягнення ними повноліття. На даний час діти проживають разом з нею.

Тому просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів, які визначені рішенням Тячівського районного суду від 16.02.2016 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину і до їх повноліття, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та стверджує, що відповідач згідний сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, передбаченому законом, тобто в розмірі 1197, 50 грн. на одну дитину, оскільки має іншу сім`ю, де народилась дочка, також на його утриманні бабуся, при цьому його місячний заробіток є мізерним.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_5 , представника відповідача ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем розірвали шлюб 16.02.2016 р.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на повному утриманні та вихованні у позивачки.

Рішенням Тячівського районного суду від 16.02.2016 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 700 грн., щомісячно, на кожну дитину починаючи з 16.02.2016 і до досягнення ними повноліття.

Позивачка сама виховує дітей сама, офіційно ніде не працює.

Відповідач не має постійного місця роботи, а його доходи містять мінливий характер.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, їх спільна дитина перебуває на утриманні позивача та потребують матеріального забезпечення, відповідач на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має.

За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень.

На момент ухвалення рішення суду від 7.10.2015 року про стягнення аліментів на утримання спільної дитини сторін згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» було установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень та для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 вересня - 1455 гривень.

Суд вважає, що з часу ухвалення судом вказаного рішення сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України, а тому є підстави для задоволення позову.

При визначенні розміру аліментів на утримання спільної дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка веде догляд за малолітнім сином, вік неповнолітнього ОСОБА_7 , майновий стан відповідача, який є особою молодого та працездатного віку, відстуність у нього постійного місця роботи та стабільного джерела доходу, наявність у нього на утриманні інших утриманців, а також вимоги щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.

Разом із тим, судом береться до уваги та обставина, що з моменту ухвалення рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 7.10.2015 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дітей, зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивача у сторону його погіршення.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Зважаючи на рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей та з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 7.10.2015 року в справі № 307/3104/17 та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1250 гривень щомісячно і до його повноліття, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13, 76, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 3000 грн. щомісячно на утримання кожної дитини позивач суду не надала, а відтак, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 гривень 00 копійок судового збору.

У судовому засіданні 26.02.2021 року на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст якого складено 1.03.2021 року.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 89, 206, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 7, 180-184, 191, 192 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які визначені рішенням Тячівського районного суду від 16.02.2016 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину і до їх повноліття, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2021.

Суддя: В.В. Чопик