Справа № 629/557/18
Провадження № 6/629/8/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м.Лозова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Павленко О.М. про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу, зацікавлена особа ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м.Лозова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Павленко М.О. звернулась до суду з поданням, в якому просить застосувати до боржника ОСОБА_1 привід.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м.Лозова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження ЄДРВП №56580027 за виконавчим листом Лозівського міськрайонного суду Харківської області № 629/557/18 від 24.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі ј частки всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 31.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 12.06.2018 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного листа. Як вказує головний державний виконавець, ОСОБА_1 неодноразово направлялися виклики, однак на виклики боржник не з`явився, про причини неявки не повідомив, конверти направлені йому повертаються з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». 11.01.2021 року державним виконавцем був здійснений вихід за місцем проживання боржника, однак застати вдома боржника не вдалося, двері були зачиненні, дома нікого не було, про що був складений відповідний акт державного виконавця.

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м.Лозова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Павленко М.О. в судове засідання не з`явилась, в поданні зазначила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні подання наполягала.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, за наступних підстав.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення ухвалюється судом іменем України і є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконання.

Згідно зі ст.2Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження

здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень,

законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом з тим, ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує Боржника своєчасно з`являтися на вимогу виконавця. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

У відповідності до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом. Одночасно закон надає виконавцю право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону(п. 1); викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 14).

Привід у виконавчому провадженні здійснюється органами Національної поліції України (п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію України»). При чому як засіб процесуального примусу щодо осіб, які не виконують вимог законодавства, привід являє собою обмеження прав людини, що неможливо без наявності достатніх обґрунтованих підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м.Лозова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження ЄДРВП №56580027 за виконавчим листом Лозівського міськрайонного суду Харківської області № 629/557/18 від 24.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі ј частки всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 31.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

12.06.2018 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного листа.

Як вказує головний державний виконавець, ОСОБА_1 неодноразово направлялися виклики, однак на виклики боржник не з`явився, про причини неявки не повідомив, конверти направлені йому повертаються з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

За змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц (26 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 617/1674/13-ц, провадження № 61-32002св18, ЄДРСРУ № 88546264). Згідно Висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 0818/9696/2012, провадження № 61-16706св19 (ЄДРСРУ № 88574954) вказав, що надіслана судом кореспонденція, що повернулася до суду з відповідною відміткою поштової установи про неможливість вручення поштового відправлення з зазначених підстав, а саме: «за закінченням терміну зберігання», не є належним доказом інформування сторони.

11.01.2021 року державним виконавцем був здійснений вихід за місцем проживання боржника, однак застати вдома боржника не вдалося, двері були зачиненні, дома нікого не було, про що був складений відповідний акт державного виконавця.

З матеріалів справи, суд встановити, чи повідомлений боржник про розгляд справи та наявність боргу, неможливо.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення та виклику боржника ОСОБА_1 , при цьому виходить з того, що в матеріалах справи відсутні відповідні належні та допустимі докази того, що станом на час здійснення виклику боржник проживає за адресою, що вказана у виклику, а також відсутні докази, які б достеменно свідчили про те, що боржник повідомлений про винесене заочне рішення та про існування виконавчого провадження.

Отже, оскільки додані до подання матеріали виконавчого провадження не свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», адже відсутні дані про те, що боржник взагалі повідомлений про такі зобов`язання та викликався до державного виконавця належним чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м.Лозова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Павленко О.М. про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу.

Керуючись ст.ст.18,19,36 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.438 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м.Лозова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Павленко О.М. про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу, зацікавлена особа ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О.Каращук