Справа № 461/3424/18 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/3509/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

при секретарі Матяш С.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Страхової компанії «ПЗУ Україна» про стягнення майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Страхової компанії «ПЗУ Україна» про стягнення майнової та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 01 грудня 2017 року близько 09 год. 05 хв. у м. Львові на перехресті вул. Стуса - Липова Алея сталася ДТП за участю автомобіля марки «Porsche Cayenne» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля марки «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача. Внаслідок вказаного ДТП, автомобіль позивача був пошкоджений.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2018 року у справі №463/6341/17, ОСОБА_6 була визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ч.2 ст.126 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн. Зазначена постанова не була оскаржена та набрала законної сили. Під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, судом встановлено та зафіксовано в судовому рішенні від 26.01.2018 року, що ОСОБА_6 01.12.2017 року приблизно о 09 год. 05 хв. у м. Львові на перехресті вул. Стуса - Липова Алея, будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керувала транспортним засобом марки «Porsche Cayenne» державний номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна до дорожньої обстановки та її зміни, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконалась в безпеці маневру, на перехресті нерівнозначних доріг, здійснюючи рух по другорядній дорозі не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював рух по головній дорозі під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п.1.5, 2.1 а, 2.3 б,д, 10.1,16.11 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача був пошкоджений. Для його транспортування до місця зберігання ОСОБА_5 викликав евакуатор, вартість послуги якого становить 500, 00 грн. Експертом Львівського науково - дослідного експерно-криміналістичного центру МВС України Долинським С.М. проведено автотоварознавче дослідження автомобіля ОСОБА_5 та встановлено, що ринкова вартість автомобіля «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 станом на 01.12.2017 року становить 328031,56 грн.; вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 станом на 01.12.2017 становить 355847,85 грн; вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 328031, 56 грн.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Porsche Cayenne» державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , така являється матір`ю особи, яка спричинила ДТП, тому позивач вважає, що з урахуванням ст. 1190,1179 ЦК України саме ОСОБА_3 має відшкодувати йому завдану неповнолітньою ОСОБА_6 шкоду.

Після ДТП, позивач звернувся в страхову компанію «ПЗУ Україна», з приводу отримання відшкодування завданої шкоди ОСОБА_6 . Сума відшкодування становила 100 000,00 грн., яка була виплачена у повному обсязі страховою компанією.

З урахуванням того, що страхове відшкодування є меншим за суму завданих відповідачами збитків, ОСОБА_5 зазначає, що різниця у розмірі 228031,56 грн. підлягає стягненню солідарно з відповідачів .

Окрім того, позивач зазначає, що своїми діями відповідачі спричинили йому моральну шкоду, оскільки, він особисто придбав автомобіль, дуже довго накопичував кошти для його придбання. Автомобілем він кожний день їздив на роботу, а зараз змушений використовувати громадський транспорт, іноді їздити на таксі. Грошових коштів, щоб відновити чи купити новий транспортний засіб у нього немає та страхового відшкодування явно не вистачає. Під час ДТП позивач пережив сильний шок та хвилювання, оскільки від удару автомобіль скерувався на зустрічну смугу руху та частково на трамвайну колію, що спричинило загрозу його життю та здоров`ю. Позивача було оглянуто лікарем та констатовано забій кисті, накладено пов`язку. Усі ці події завдали ОСОБА_5 душевних страждань, фізичного болю та матеріальних витрат. Позивач вважає, що з відповідачів на його користь слід стягнути моральну шкоду в розмірі 50 000, 00 грн. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Страхової компанії «ПЗУ Україна» про стягнення майнової та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - 228031, 00 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - 25000, 00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - 1015, 20 грн. витрат за проведення експертного дослідження.

Стягнуто з ОСОБА_6 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - 500, 00 грн. витрат за послуги перевезення автомобіля евакуатором.

Стягнуто з ОСОБА_6 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - 3163, 81 грн. судового збору.

Рішення суду через свого представника ОСОБА_2 в частині відмови в задоволенні позову щодо солідарно стягнення суми матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_3 оскаржив ОСОБА_5 . Зазначає, що ОСОБА_3 добровільно передала належний їй автомобіль марки «Porsche Cayenne» державний номерний знак НОМЕР_4 , неповнолітній ОСОБА_6 без відповідної правової підстави , а отже автомобіль вибув із володіння ОСОБА_3 , а неповнолітня ОСОБА_6 не є такою особою, що неправомірно заволоділа транспортним засобом, в зв`язку з чим відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду має відповідати ОСОБА_3 . В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року в частині відмови солідарного стягнення майнової та моральної шкоди з ОСОБА_3 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , представника ОСОБА_5 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення суду в оскаржуваній частині про часткове задоволення позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає стягненню є ОСОБА_6 , оскільки остання станом на день розгляду справи досягла повноліття і несе відповідальність за завдану шкоду самостійно.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2018 року у справі №463/6341/17 ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили. /т.1, а.с.9-10/.

Під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, судом встановлено та зафіксовано в судовому рішенні від 26.01.2018 року, що ОСОБА_6 01.12.2017 року приблизно о 09 год. 05 хв. у м. Львові на перехресті вул. Стуса - Липова Алея, будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керувала транспортним засобом марки «Porsche Cayenne» державний номерний знак НОМЕР_1 не була уважна до дорожньої обстановки та її зміни, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконалась в безпеці маневру, на перехресті нерівнозначних доріг, здійснюючи рух по другорядній дорозі не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював рух по головній дорозі під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п.1.5, 2.1 а, 2.3 б,д, 10.1,16.11 Правил дорожнього руху.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до висновку експерта Львівського науково - дослідного експерно-криміналістичного центру МВС України Долинського С.М. встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 станом на 01.12.2017 року становить 328031,56 грн.; вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 станом на 01.12.2017 становить 355847,85 грн.; вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 328031, 56 грн. /т. 1, а.с. 12-50/.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Porsche Cayenne» державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 /т.1, а.с. 52-53/.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 /т.1, а.с. 51/.

Згідно рахунку №107/18 від 06.03.2018 року вартість проведення судової експертизи сплаченої ОСОБА_5 становить 1015, 20 грн. /т.1, а.с. 54/.

Відповідно до товарного чеку від 27.02.2018 року, вартість послуги з перевезення автомобіля марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_2 , евакуатором становить 500, 00 грн. /т. 1, а.с.56/.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/007466556.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «СК «ВУСО», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/1861320.

ОСОБА_5 звернувся із заявою про настання страхового випадку до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Оскільки, цивільно-правова відповідальність потерпілого, як водія транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застраховано полісом №АК/007466556 в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» йому сплачено страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн.

Як вбачається з Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 N 5, у пункті 17 зазначено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, в галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу" (4038-12), і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Частина 2-4 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Норми статтей 1187, 1188 ЦК України передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювана, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювана.

Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 673/1600/15-ц зазначається, що: «Системний аналіз положень статті 1187 ЦК України, пункту 2.2 ПДР дає підстави дійти висновку, що управління транспортним засобом, який є об`єктом підвищеної небезпеки, може бути передано третій особі лише за умови, що ця особа наділена правом на керування транспортним засобом. Якщо управління транспортним засобом передано особі, яка не має такого права, то вважається, що об`єкт підвищеної небезпеки не вийшов із володіння його безпосереднього володільця і саме він буде нести відповідальність за завдану шкоду».

ОСОБА_3 було вчинено недбалість щодо утримання свого майна, а саме автомобіля, який відноситься до «джерела підвищеної небезпеки» та допущено до керування неповнолітню особу - ОСОБА_6 , яка не отримувала та не мала посвідчення водія, що в подальшому призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів вважає, що на згадані обставини суд першої інстанції не звернув увагу та прийшов до помилкового висновку про стягнення майнової та моральної шкоди виключно з ОСОБА_6 , як з особи яка своїми діями безпосередньо завдала шкоду позивачу.

Нормами статті 1180 ЦК України передбачено, шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи, яка набула повної цивільної дієздатності, майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони дали згоду на набуття нею повної цивільної дієздатності і не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок цих осіб відшкодувати шкоду припиняється з досягненням особою, яка завдала шкоди, повноліття.

При винесенні рішення суд посилався на норму (ст. 1180 ЦК України), яка передбачає самостійну відповідальність на загальних підставах за завдану майнову шкоду тією особою, яка її завдала.

Беручи до уваги норми ст.ст. 1180, 1187 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що досягла повноліття ОСОБА_6 на час розгляду справи в суді першої інстанції не виключає відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки, в даній ситуації, оскільки ОСОБА_3 своїми діями сприяла в доступі до автомобіля ОСОБА_6 , яка не мала документів на право керування транспортним засобом і яка була неповнолітньою, в зв`язку з чим, ОСОБА_3 несе солідарно з ОСОБА_6 відповідальність за завдані збитки в результаті ДТП.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 228 031, 56 грн., послуги з перевезення евакуатором автомобіля у розмірі 500, 00 грн. та витрат за проведення експертного дослідження в розмірі 1015, 20 грн., підлягають до задоволення, шляхом стягнення таких з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в солідарному порядку, оскільки позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження заявленого розміру шкоди.

Аналогічні правові висновки Верховний Суд України висловив у Постановах від 23 грудня 2015 року та 18 травня 2016 року.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно пунктів 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів,враховуючи тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках ОСОБА_5 , час та зусилля, необхідних для відновлення попереднього стану, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 25000 грн., яка буде достатньою, розумною, обгрунтованою та справедливою.

В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_5 - задоволити.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 07 жовтня 2020 року - скасувати і ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_5 - задоволити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 (місце реєстрації АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 ) 228031,00 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 (місце реєстрації АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 ) 25000 грн. моральної шкоди.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 (місце реєстрації АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 ) 1025,20 грн. витрат за проведення експертного дослідження.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 (місце реєстрації АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 ) 500,00 грн. витрат за послуги перевезення автомобіля евакуатором.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 (місце реєстрації АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 ) 3163,81 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник