Справа № 308/8224/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі судді Фазикош О.В., секретаря судового засідання Лецак Н.В., заяву представника ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовною заявою представника позивача, ОСОБА_1 , адвоката Гончаров Валентина Вікторовича до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про захист прав споживача шляхом спонукання до вчинення дій, внаслідок необґрунтованих дій та зловживання процесуальними правами позивача (в порядку ст.ст. 142 та 255 ЦПК України), -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 22.01.2021 р. було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27.01.2021 року.

Представник відповідача у справі за позовом представника позивача, ОСОБА_1 , адвоката Гончаров Валентина Вікторовича до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про захист прав споживача шляхом спонукання до вчинення дій, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій та зловживання процесуальними правами позивача (в порядку ст.ст. 142 та 255 ЦПК України).

Вказану заяву мотивує тим, що у провадженні Ужгородського міськрайониого суду Закарпатської області перебувала цивільна справа № 308/8224/20 за позовом ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 (далі також - Позивач) до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (далі також - ПрАТ «Закарпаттяобленерго», Товариство, КЛІЄНТ, Відповідач) про захист прав споживачів шляхом зобов`язання Відповідача укласти з Позивачем договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2020 р. по цивільній справі № 308/8224/20 було закрито провадження.

Разом із тим за твердженням представника відповідача, у зв`язку з відкриттям провадження у даній справі № 308/8224/20 та розглядом вказаної справи ПрАТ «Закарпаттяобленерго» звернулось до «Професійного адвокатського об`єднання «Консенсус» (далі також - ПАО «Консенсус», ОБ`ЄДНАННЯ) для отримання професійної правничої допомоги та понесло, в результаті цього, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. На підтвердження вказаному, представник заявника зазначає, що між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та «Професійним адвокатським об`єднанням «Консенсус» укладено договір № 38 від 30.01.2018 р. про надання правової допомоги. У заяві вказано, що Товариством на підставі рахунку № 130 від 09.09.2020 р. сплачено на користь ОБ`ЄДНАННЯ 10 000,00 грн. за надання правничої допомоги у цивільній справі № 308/8224/20, що підтверджується платіжним дорученням № 7699 від 14.09.2020 р. (копії рахунку та платіжного доручення містяться в матеріалах справи № 308/8224/20 - додатки № 8.3. та № 8.4. до клопотання від 16.09.2020 р. за № 09-2020/33).

Заявник зазначає, що таким чином, судові витрати, які Товариство понесло у зв`язку з розглядом цивільної справи № 308/8224/20 складаються з витрат за надання правничої допомоги, які становлять 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ в суді першої інстанції.

Заявник обґрунтовуючи свої вимоги посилається на положення ч. 1,3 ст. 133, п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 137 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України, ч.5 ст. 142, ч.6 ст. 142, ч. 9 141,ч.2 ст. 255

Окрім того, на підтвердження обсягу наданих послуг заявником надано Звіт від 17.09.2020 р. щодо виконання доручення клієнта згідно Додатку 139 від 09.09.2020 р. до Договору про надання правової допомоги від 30.01.2018 р. за № 38, а також копію Акту про надання правової допомоги від 25.09.2020 р. за № 89/20 .

У заяві вказано на те, що згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2020 р. по цивільній справі № 308/8224/20 про закриття провадження у справі зазначено, що «з єдиної автоматизованої системи документообігу суду Д-3, встановлено, що позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з аналогічним позовомдо того самого відповідача з тих самих підстав. Ухвалою суду по справі № 308/8052/19 від 19 серпня 2019 року було відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гончаров Валентин Вікторович, до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про захист прав споживачів, зобов`язання до вчинення дій.». Так, заявник посилаючись на ч.ч.1,2 ст. 44 ЦПК України, вважає, що подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав визначається ЦПК України як зловживання процесуальними правами.

Таким чином заявник просить суд: Вирішити питання про компенсацію витрат ПрАТ «Закарпаттяобленерго», пов`язаних з розглядом справи № 308/8224/20, внаслідок необгрунтованих дій Позивача та стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПГІ: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (місцезнаходження: вул. Головна, 57, с. Оноківці, Ужгородський район, Закарпатська область, 89412, ) 10 000,00 (десять тисяч) гри. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

05.10.2020 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято до розгляду вказану заяву та призначено її розгляд.

09.12.2020 від адвоката Гончарова В.В., представника позивача- ОСОБА_1 , на адресу суду надійшли заперечення на вказану заяву. Так, адвокат зазначає, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.20 закрито провадження у цивільній справі №308/8224/20 за позовом ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (далі - Відповідач) про захист прав споживача шляхом зобов`язання до вчинення дій. ОСОБА_2 , вважає, що дана заява не підлягає задоволенню. Аргументуючи свою позицію, посилається на частини 3-5 і 6 ст.142, ч.2 ст.255 ЦПК України.

При цьому адвокат звертає увагу суду на те, що представником заявника, додано до заяви, про компенсацію витрат, нові докази, які раніше не були ним подані до суду. Однак, такі докази не підтверджують факту понесення Відповідачем додаткових витрат по справі після постановлення судом згаданої вище ухвали від 24.09.20 про закриття провадження у справі.

Адвокат вказує на те, що питання про судові витрат може були вирішено лише внаслідок ухвалення судом додаткового рішення. Зазначає при цьому, що в ухвалі від 24.09.20 про закриття провадження у справі судом вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема у задоволенні заяви представника Відповідача про стягнення з Позивача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу на його думку відмовлено. А також, те що, при вирішенні питання розподілу судових витрат судом також було враховано доводи, на які покликається представник Відповідача у своїй заяві від 02.10.20, зокрема недобросовісна на думку цього представника поведінка Позивача, яка полягала у повторному зверненні його до суду після постановлення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвали від 19.08.19 про відмову у відкриття провадження у справі №308/8052/19.

У запереченнях вказано на те, що будь-які підстави для повторного вирішення судом питання про розподіл судових витрат, відсутні, а у випадку незгоди Відповідача з ухвалою суду від 24.09.20, якою йому фактично відмовлено у стягненні з Позивача витрат на правничу допомогу адвоката, Відповідач мав право протягом встановленого строку оскаржити цю ухвалу у відповідній частині в апеляційному порядку. Однак, такого права Відповідач не реалізував.

З огляду на викладене адвокат Гончаров В.В., просить відмовити у задоволенні заяви представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необфунтованих дій та зловживання процесуальними правами позивача.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно заяви від 21.12.2020 просить суд заяву розглянути за його відсутності.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Гончаров В.В., в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно заяви від 21.12.2020 просить суд заяву розглядати за його відсутності.

Дослідивши заяву про компенсацію витрат, заперечення на неї, матеріали справи № 308/8224/20 суд прийшов до наступних висновків.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Гончаров Валентин Вікторович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про захист прав споживача шляхом спонукання до вчинення дій.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2020 р. по цивільній справі № 308/8224/20 було закрито провадження за цивільною справою за позовом представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Гончарова Валентина Вікторовича до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про захист прав споживача шляхом спонукання до вчинення дій. Роз`яснено позивачу його право на звернення із позовом в порядку господарського судочинства судочинства до Господарського суду Закарпатської області. Стосовно судових витрат в ухвалі від 23.09.2020 року судом зазначено, що в обґрунтування понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу надані відповідні докази. Разом з тим, представник відповідача посилався на понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, одночасно не обґрунтовуючи, що такі стосуються в наслідок необґрунтованих дій позивача.

За вказаних обставин, враховуючи те, що представником відповідача не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, або які були вчинені дії, визначені ст.44 ЦПК України, тому, в даному випадку, були відсутні підстави для розподілу судових витрат у порядку, визначеному вищенаведеними положеннями законодавства та підстави для стягнення судових витрат, понесених під час перебування цивільної справи на розгляді у суді, на даній стадії відсутні.

При цьому, суд розяснив, що відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - пятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у звязку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини девятої статті 141 цього Кодексу.

Представник відповідача у справі за позовом представника позивача, ОСОБА_1 , адвоката Гончаров Валентина Вікторовича до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про захист прав споживача шляхом спонукання до вчинення дій, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій та зловживання процесуальними правами позивача (в порядку ст.ст. 142 та 255 ЦПК України).

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до положень ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У заяві про компенсацію витрат, представник відповідача по вказаній вище справі стверджує, що в даному випаду з боку позивача мало місце саме зловживання процесуальними правами, при цьому посилається на ухвалу суду від 23.09.2020. На думку представника заявника таке зловживання полягає в поданні Позивачем другого позову по даній справі № 308/8224/20 з тих же підстав та по тому ж предмету, що й по справі № 308/8052/19.

Разом із тим, згідно ухвали від від 23.09.2020 року судом закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із тим, що така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; при цьому позивачу роз`яснено його право на звернення із позовом в порядку господарського судочинства судочинства до Господарського суду Закарпатської області. Та роз`яснено позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При цьому, згідно ухвали від 19 серпня 2019 року постановленої у справі за № 308/8052/19 було відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гончаров Валентин Вікторович, до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про захист прав споживачів, зобов`язання до вчинення дій.

Так, Верховним Судом у Постанові від 26.09.2018 у справі № 148/312/16-ц зроблено висновок, що: «…для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується…».

Згідно із позицією Верховного суду, яка викладена в Постанові від 18.12.2019 року № 741/1681/17, законодавець гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов у вказаній редакції ЦПК України, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

З аналізу зазначених норми вбачається, що обовязковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Так, статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність. При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проаналізувавши підстави закриття провадження у справі, суд не вбачає необґрунтованих дій позивача, що має ознаку зловживання процесуальними правами, з огляду на приписи статті 44 ЦПК України в системному зв`язку зі статтями 141 та 142 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, підстави для стягнення судових витрат, понесених під час перебування цивільної справи на розгляді у суді відсутні.

Вказане узгоджується із правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду у складі у справа № 640/1029/18.

Інших необґрунтованих дій з боку позивача, як то систематичне протидіяння позивача правильному та швидкому вирішенню спору, умисність дій позивача та його вини суду заявником не доведено, з огляду на що суд не вбачає підстав для компенсації здійснених відповідачем витрат, а тому в задоволенні вказаного клопотання представника відповідача слід відмовити.

Також, суд звертає увагу, що витрати на правову допомогу виникли у Відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації Відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема право на ознайомлення з матеріалами справи, консультація, узгодження правової позиції, подання відзиву тощо.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, враховуючи, що представником Відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження необґрунтованості дій чи зловживання процесуальними правами позивачем, у задоволенні заяви про розподіл судових витрат слід відмовити.

Враховуючи вище наведене, керуючись ст. ст.255, 353, 354 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовною заявою представника позивача, ОСОБА_1 , адвоката Гончаров Валентина Вікторовича до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про захист прав споживача шляхом спонукання до вчинення дій, внаслідок необґрунтованих дій та зловживання процесуальними правами позивача (в порядку ст.ст. 142 та 255 ЦПК України), - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена удень її проголошення або складення, має правона поновлення пропущеного строкуна апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош