Провадження № 22-ц/801/1166/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 рокуСправа № 127/25071/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя - доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

відповідач Підприємство з іноземними інвестиціями «Макдональдз Юкрейн ЛТД»,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Волошина С. В., в м. Вінниця, дата складання повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до підприємства з іноземними інвестиціями «Макдональдз Юкрейн ЛТД» про відшкодування моральної шкоди, у якому ставив вимогу: стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 1 000 000 грн. Одночасно подав заяву про звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду задоволено частково: зменшено до 5000 гривень розмір судового збору, що підлягає сплаті до Державного бюджету України за подання до суду позовної заяви до ПІІ «Макдональдз Юкрейн ЛТД» про відшкодування моральної шкоди; позовну заяву ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «Макдональдз Юкрейн ЛТД» про відшкодування моральної шкоди залишено без руху, надано п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі (для сплати судового збору), з дня отримання ним цієї ухвали суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Мотивами прийнятої ухвали є те, що позивач не усунув недоліки, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху: не сплатив судовий збір.

Не погоджуючись із цією ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2020 року, а справу направити в суд першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини зазначені у заяві про звільнення від сплати судового збору, що не узгоджується із судовою практикою Верховного Суду, безпідставно відмовив у звільненні від сплати судового збору за подання позовної заяви, самостійно зменшив розмір судового збору, хоча такого клопотання ОСОБА_1 не заявляв, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя, вважає, що у суду не було правових підстав як для залишення позовної заяви без руху так і для її повернення.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу позивача не подав.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків:

Судом установлено, що в листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до підприємства з іноземними інвестиціями «Макдональдз Юкрейн ЛТД» про відшкодування моральної шкоди, у якому ставив вимогу стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 1 000 000 грн. У додатку до позовної заяви ОСОБА_1 подав заяву про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження доводів клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 додав наступні документи:

- відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25.02.2020 року № 565/50-08-01-13/К, згідно яких, інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року до 4 кварталу 2019 року відсутня;

- акт обстеження житлових умов № 4 від 02.10.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є власником 13/20 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживає один, житлові умови незадовільні, потребують поліпшення;

- довідку Вінницького міського центру зайнятості від 07.09.2020 року №02-17/1324 з 20.10.2015 року ОСОБА_1 облікований у центрі зайнятості як такий, що шукає роботу, підходяща робота відсутня, допомогу по безробіттю не отримує.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду задоволено частково; розмір судового збору, що підлягає сплаті до Державного бюджету України, за подання до суду позовної заяви до ПІІ «Макдональдз Юкрейн ЛТД» про відшкодування моральної шкоди, зменшено до 5 000 гривень; позовну заяву ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «Макдональдз Юкрейн ЛТД» про відшкодування моральної шкоди залишено без руху, надано п`ятиденний строк з дня отримання ним копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору у визначеному судом розмірі (а. с. 5 6).

Обгрунтовуючи таке рішення, суд першої інстанції зазначив, що оскільки відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору чи його зменшення є правом, а не обов`язком суду, то з урахуванням матеріального стану особи та специфіки спору, підстав для звільнення від сплати судового збору немає, але його слід зменшити до 5 000 грн.

На виконання вимог цієї ухвали, 17 грудня 2020 року, позивач ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку подав до суду заяву в якій зазначив, що суд не роз`яснив, які ще документи він повинен подати на підтвердження свого майнового стану для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору, зазначає, що перебуває у важких життєвих обставинах, викликаних в т. ч. хронічними хворобами, та що подав до Лівобережного Управління соціального захисту населення ВМР відповідну довідку, яку суд може витребувати, оскільки за короткий час він не мав змоги це зробити. Стверджує, що сплатити судовий збір у зменшеному розмірі він не має змоги, посилаючись на практику ЄСПЛ вказує, що суд, не задовольнивши його клопотання про звільнення від сплати судового збору, перешкоджає йому в доступі до правосуддя (а. с. 8 - 9).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу (а. с. 11).

Вимоги до форми і змісту позовної заяви закріплено в статті 175 ЦПК України, а положеннями ст. 177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

У відповідності до положень ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 175 ЦПК України визначені загальні вимоги до форми та змісту позовної заяви.

За вимогами частини четвертої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами першою - третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною третьою статті 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до ч. 1 , 3 чт. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Законом який регулює порядок відстрочення, розстрочення, зменшення судового збору або звільнення від його сплати є ЗУ «Про судовий збір», в частині першій та другій статті 8 якого вказано, що суд за клопотанням сторони може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони, зокрема, у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

При вирішенні питання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що позивач не подав до суду належних, достатніх і допустимих доказів свого скрутного майнового стану та розміру отриманих доходів, які б давали заявнику підстави для повного звільнення його від сплати судового збору при подачі позовної заяви, разом з тим зазначив про наявність підстав, з огляду на матеріальний стан особи та специфіку предмету спору, для зменшення судового збору до 5 000 грн.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, посилаючись на ч. 3 ст. 185 ЦПК України виходив з того, що недоліки позовної заяви, наведені в ухвалі суду від 17 листопада 2020 року, усунуті не були, позивач не надав суду квитанцію про сплату судового збору в сумі 5 000 грн у визначений судом строк. Інших доказів, які б підтверджували важкий матеріальний стан позивача, що зумовлює неможливість позивача сплатити судовий збір у зменшеному розмірі, позивач також не надав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Згідно з підпунктом 1 частини третьої статті 3 ЦПК України верховенство права є однією із засад цивільного судочинства.

Виходячи зі змісту ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд наділений дискреційними повноваженнями щодо вирішення питання про розстрочення, відстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору, а вирішуючи питання щодо звільнення від сплати судового збору, має враховувати доводи та надані докази у конкретній справі та належним чином викладати мотиви, які мають бути зрозумілі та переконливі для сторони.

Також слід зауважити, що виходячи зі змісту ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», питання відстрочення, розстрочення, зменшення, звільнення від сплати судового збору, вирішується за клопотанням сторони, проте, суд першої інстанції не обгрунтував чому він вийшов за межі заявленого ОСОБА_1 клопотання.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що обов`язок по сплаті судового збору хоча і є легітимним, але не повинен перешкоджати доступу до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини підкреслив, що вимога сплати судового збору цивільним судам у зв`язку із подачею скарг, які сторони просять розглянути, не може розглядатись як обмеження права на доступ до суду, яке саме по собі є несумісним з положенням пункту 1 статті 6 Конвенції (див. рішення у справі «Stankov v. Bulgaria», § 52). Проте сума судового збору, оцінена у світлі певних обставин конкретної справи, включно із здатністю заявника сплатити його та стадії провадження, на якій таке обмеження було накладено, є важливими факторами, які мають істотне значення для визначення того, чи використала та чи інша особа своє право на доступ до суду (див. рішення у справі «Kreuz v. Poland», no. 28249/95, § 60, ECHR 2001-V) (пункт 56 Рішення). Таке обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує легітимну мету чи немає розумного пропорційного взаємозв`язку між використаними засобами та цілями, що переслідуються (див. рішення у справі «Urbanek v. Austria», no. 35123/05, § 50, 9 грудня 2010 року).

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія доходить висновку, що місцевий суд недостатньо аргументував прийняте ним рішення по зобов`язанню позивача сплатити 5 000 грн судового збору, не зважив на відсутність доходів у позивача, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі .

Відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк