КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження №22-ц/824/5168/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Білич І.М.,
Суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Печерського районного суду м. Києва Вовк С.В.,

по цивільній справі № 757/42301/2020-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «НАШ ДІМ» про визнання незаконними, скасування наказів та поновлення на роботі.

в с т а н о в и л а:

До Печерського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з вимогами до ДП «НАШ ДІМ» про визнання незаконними, скасування наказів та поновлення на роботі.

Вимоги позову обґрунтовуються зокрема тим, що притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача могло відбутися виключно за попередньою згодою виборного органу на те. Разом з тим, оспорювані накази видавалися за відсутності такої згоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року провадження у справі зупинено до моменту надходження відповіді від профспілкової організації.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та поновити провадження у справі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважаючи, що судом першої інстанції підмінене поняття профспілкового статусу ОСОБА_1 з фактичного - Голова Профкому профспілки підприємства на хибний - Член профспілки підприємства. Вказував, що судом першої інстанції безпідставно застосовано приписи ст. 43 КЗпП України щодо зупинення провадження у справі до моменту отримання відповіді від профспілкової організації, оскільки не визначено яку саме відповідь і від якої саме профспілки очікує суд, по друге, згода на звільнення з роботи спеціального профспілкового суб`єкта (члена або керівника виборного профспілкового органу, профспілкового представника) повинна бути надана відповідним виборним профспілковим органом виключно до моменту звільнення з роботи такого суб`єкта, а тому будь-які запитування належної згоди після звільнення з роботи спеціального профспілкового суб`єкта є незаконним та грубо порушують вимоги ст. 252 КЗпП України та ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії».

Наголошував, що у матеріалах даної судової справи наявні письмові докази про те, що відповідними виборними профспілковими органами не надавалась згода на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та не надавалась згода на звільнення з роботи ОСОБА_1 .

Представник ДП «НАШ ДІМ» звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував, що позивач став керівником Первинної профспілкової організації "НАШ ДІМ" 15 жовтня 2020 року, тобто вже після звернення до суду і відкриття провадження у справі. Отже, на дату притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності він не займав посаду керівника профспілкової організації (Голови), а в подальшому вже після звернення до суду надав на реєстрацію протокол, що містить ознаки підроблення.

Вказував, що за правилами ч. 9 ст. 43 КЗпП України, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті, а отже, судом першої інстанції правомірно зупинено провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Перевіряючи доводи про зупинення провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, з огляду на таке.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції вірно керувався частиною 9 ст.43 КЗпП України якою встановлено, що якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції змінено профспілковий статус ОСОБА_1 з фактичного - Голова Профкому профспілки підприємства на хибний - Член профспілки підприємства, як і доводи про відсутність згоди профспілки на звільнення а отже, її подальше отримання судом суперечитиме законодавству, колегією суддів не приймаються до уваги, як такі, що зводяться до суб`єктивного розуміння положень чинного законодавства.

Так, за правилами ч.9 ст. 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Згідно частини третьої ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що суд, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду висловила правову позицію у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16, у якій дійшла висновку, що як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (ст. 252 КЗпП), суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо зголи на звільнення. Відсутність такого рішення під час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст.ст. 7, 368, 369, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: