Дата документу 20.01.2021 Справа № 332/4488/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4488/19 Головуючий у 1 інстанції Яцун О.С.
Провадження № 22-ц/807/297/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. Кузьміна» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. Кузьміна», Головного управління держпраці у Запорізькій області про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного із виробництвом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. Кузьміна», Головного управління держпраці у Запорізькій області про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного із виробництвом.

В обґрунтування позову, уточненого в ході розгляду справи, зазначила, що вона працювала термістом прокату труб сталепрокатного цеху № 3 ПрАТ «Дніпроспецсталь».

03.07.2019 о 09-00 годині на дільниці зачистки і відпалу злитків під час виконання трудових обов`язків з нею стався нещасний випадок на виробництві.

Внаслідок раптового погіршення стану здоров`я втрати свідомості, впала та вдарилася головою та ключицею о лавку.

Під час падіння отримала забій м`яких тканин в області ключиці, забійну наскрізну рану лівої щоки, травматичний вивих 3,4 зуба.

З приводу травми 01.08.2019 складено Акт № 8/2-19 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння, аварії), що стався 03.07.2019 на ПрАТ «Дніпроспецсталь» форма Н-1/НП, яким нещасний випадок з нею визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом.

Вважає зазначений акт незаконним, адже згідно з п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, є серед іншого, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації) у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений, перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, у тому числі в робочий і надурочний час. Крім того, саме розслідування було проведено з порушенням Порядку, оскільки не були з`ясовані обставини і причини нещасного випадку.

Посилаючись на вищевикладене, просила суд встановити факт нещасного випадку, який відбувся 03.07.2019 на ПрАТ «Дніпроспецсталь» по факту травмування ОСОБА_1 як такий, що пов`язаний з виробництвом; визнати рішення комісії, утвореної розпорядженням від 04.07.2019 № 316 ПрАТ «Дніпроспецсталь», що міститься в п. 7 Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 03.07.2019 на дільниці зачистки і відпалу злитків, затвердженого 05.08.2019, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню; зобов`язати ПрАТ «Дніпроспецсталь» скласти та надати ОСОБА_1 акт про розслідування за формою Н-1 у зв`язку з отриманням нею травми на виробництві 03.07.2019.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано рішення комісії, утвореної розпорядженням від 04.07.2019 року № 316 Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. Кузьміна», що міститься в пункті 7 Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 03.07.2019 року на ділянці зачистки і відпалу злитків Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.Кузьміна», затвердженого 05.08.2019 року необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Стягнуто з ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. Кузьміна» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 256,13 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. Кузьміна» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, незастосування норм матеріального права, які у даній справі підлягають застосуванню, та порушення норми процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вирішити питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, незастосування норм матеріального права, які у даній справі підлягають застосуванню, та порушення норми процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови та ухвали в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання рішення комісії, утвореної розпорядженням від 04.07.2019 № 316 ПрАТ «Дніпроспецсталь», що міститься в пункті 7 Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 03.07.2019 на дільниці зачистки і відпалу злитків ПрАТ «Дніпроспецсталь», затвердженого 05.08.2019 необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, суд першої інстанції виходив з того, що належним відповідачем у даному випадку є ПрАТ «Дніпроспецсталь», оскільки організовувати та проводити розслідування нещасного випадку згідно норм чинного законодавства має роботодавець.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх передчасності.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працювала термістом прокату труб сталепрокатного цеху № 3 ПрАТ «Дніпроспецсталь».

Згідно з висновком від 19.02.2019 ОСОБА_1 придатна до роботи термістом прокату і труб строком на 12 місяців.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення №2265, 03 липня 2019 року на робочому місці ОСОБА_1 втратила свідомість, впала на лівий бік. Під час падіння отримала забій м`яких тканин в області ключиці, забійну наскрізну рану лівої щоки, травматичний вивих 3,4 зуба.

Згідно з актом виміру повітряного середовища у приміщенні закритої ділянки складу злитків СПЦ-3 03.06.2019 року вміст кисню в атмосфері виробничого приміщення склало 19,5 % (норма), вміст чадного газу 0,000 Мг/л (відсутній), вміст СН-4 (метану) 0,0 % (відсутній).

Згідно з протоколом проведеного дослідження мікроклімату СПЦ-3 ПрАТ «Дніпроспецсталь» №687 від 03.07.2019 температура повітря, відносна вологість та швидкість руху повітря в нормі (2 клас умов праці).

04 липня 2019 року заступником голови правління ПрАТ «Дніпроспецсталь» А.І. Панченком винесено розпорядження № 316 про призначення комісії з розслідування нещасного випадку.

04 липня 2019 року за № 01-8/853 директором КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР була надана інформація про те, що при первинному огляді ОСОБА_1 не виявлено у неї ознак стану алкогольного або наркологічного сп`яніння, дослідження крові на вміст етанолу етанол не виявлено.

05 липня 2019 року на адресу ОСОБА_1 було направлено запрошення до співпраці на підставі п.35 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві. За результатами зустрічі членів комісії з розслідування нещасного випадку із ОСОБА_1 , під час якої останній були роз`яснені її права у відповідності до ст.ст. 35, 36, 38, 42, 43, 45, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та у відповідності до п.13, п.47 Порядку розсування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 17.04.2019 року № 337, про що було складено протокол.

Цього ж дня на адресу директора ННМЦ Університетська клініка ЗДМУ був напврлений запит на надання інформації за № 117-236, на який 08.07.2019 за № 17.01-1444-397 була надана відповідь про те, що для визначення причин погіршення стану ОСОБА_1 на робочому місці необхідне додаткове розслідування.

11 липня 2019 року на адресу директора ННМЦ Університетська клініка ЗДМУ надісланий повторний запит на надання інформації за № 117-248, на який була надана відповідь про те, що медичний висновок про встановлення зв`язку (або його відсутність) погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 на робочому місці з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища неможливо, тому що пацієнтка під час погіршення стану за медичною допомогою до лікарів Університетської клініки не зверталася.

16 липня 2019 року головне управління Держпраці погодило продовження терміну розслідування нещасного випадку до 02.08.2019, про що 19.07.2019 було винесено розпорядження в.о. заступника голови правління ПрАТ «Дніпроспецсталь» за № 347.

16 липня 2019 року відбулося засідання комісії із розслідування нещасного випадку, що стався 03.03.2019, на якому була присутня ОСОБА_1 .

Під час вказаного засідання вирішили направити на додаткове обстеження до ННМЦ «Університетська клініка» ОСОБА_1 для визначення причин погіршення її стану здоров`я, про що було складено відповідний протокол.

На адресу начальника ГУ Держапраці у Запорізькій області 31 липня 2019 року був направлений лист щодо продовження строку розслідування нещасного випадку.

05 серпня 2019 року ГУ Держпраці відмовило у продовженні терміну розслідування вказаного нещасного випадку у зв`язку з відсутністю підстав згідно з Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

З приводу травми 01.08.2019 складено Акт № 8/2-19 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння, аварії), що стався 03.07.2019 на Приватному акціонерному товаристві «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. Кузьміна» форма Н-1/НП, яким нещасний випадок з нею визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом. Акт було затверджено 05.08.2019.

Від отримання оригіналу акту розслідування нещасного випадку форми Н1/НП ОСОБА_1 відмовилась, про що було складено акт від 14.08.2019 року.

Вказані обставини підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно виходив з того, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про охорону парці», КЗпП України та Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ № 337.

Так, приписами ст. ст. 22 Закону України «Про охорону праці» та ст. 171 КЗпП України встановлено обов`язок роботодавця організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Пунктом 33 Порядку № 337 визначено, що Комісія (спеціальна комісія) зобов`язана, крім іншого: вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу.

Згідно п.п. 7 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений Постановою КМУ № 337 від 17.04.2019 нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, за обставин, у тому числі: раптове погіршення стану здоров`я потерпілого, одержання травм або його смерть під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або у разі, коли потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що раптове погіршення стану здоров`я потерпілого, одержання травм внаслідок впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища має підтверджуватися медичним висновком, поняття якого визначено п.3 Порядку № 337.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем порушено п. 33 Порядку виходячи з наступного.

Так, згідно листа Заступника технічного директора з ОП та ПБ ПрАТ «Дніпроспецсталь» від 31.07.2019 № 117-285 щодо продовження строку розслідування нещасного випадку вбачається, що на запит з ННМЦ «Університетська клініка» ЗДМУ надійшла відповідь № 17.01-44-397, в якій медичного висновку не було надано, для визначення причин погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 запропоновано провести додаткове медичне обстеження. У зв`язку з чим розслідування було продовжено до 02.08.2019. ОСОБА_1 знаходилась на амбулаторному лікуванні, для проходження додаткового обстеження вона звернулась до ННМЦ «Університетська клініка» ЗДМУ 30.07.2019. У зв`язку із чим закінчити розслідування нещасного випадку у встановлені терміни неможливо.

Таким чином, вірно встановлено, що станом на 31.07.2019, підприємство для обґрунтування необхідності продовження розслідування нещасного випадку, який стався 03.07.2019, зазначало про відсутність медичного висновку про визначення причин погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , а вже 01.08.2019, не дочекавшись результатів проведення додаткового медичного обстеження ОСОБА_1 , на яке само підприємство направляло останню, та відповіді Головного управляння Держпраці у Запорізькій області щодо продовження терміну розслідування нещасного висновку, склало акт № 8/2-19 за формою Н-1/НП, де було зазначено, що шкідливий або небезпечний фактор відсутній. Затверджений акт був 05.08.2019 і відповідь ГУ Держпраці у Запорізькій області була надана також 05.08.2019.

Враховуючи те, що на момент складання акту № 8/2-19 Комісія з розслідування нещасного випадку не мала в наявності медичного висновку про визначення причин погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , відповідно прийшла до передчасних висновків.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання рішення комісії, утвореної розпорядженням від 04.07.2019 № 316 ПрАТ «Дніпроспецсталь», що міститься в пункті 7 Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 03.07.2019 на дільниці зачистки і відпалу злитків ПрАТ «Дніпроспецсталь», затвердженого 05.08.2019 необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки належним відповідачем у даному випадку є ПрАТ «Дніпроспецсталь», адже організовувати та проводити розслідування нещасного випадку згідно норм чинного законодавства має роботодавець.

Визнаючи інші позовні вимоги передчасними, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що для встановлення факту нещасного випадку, який відбувся 03.07.2019 на ПрАТ «Дніпроспецсталь» по факту травмування ОСОБА_1 , як такий, що пов`язаний з виробництвом, необхідний медичний висновок. Проте, медичний висновок по даному факту відсутній, який би підтверджував, що травмування ОСОБА_1 сталося через раптове погіршення стану її здоров`я внаслідок впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища.

З приписів п.29 Порядку № 337 вбачається, що за наявності встановленого в судовому порядку факту нещасного випадку на виробництві має проводитися розслідування, яке організовує підприємство (установа, організація). Акт про розслідування за формою Н-5 та акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 може бути результатом такого розслідування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

З урахуванням того, що доводи апеляційних скарг, є ідентичними доводам позовної заяви та відзиву на позовну заяву, яким суд надав належну оцінку, висновки суду є достатньої аргументованими, при цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії"). Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом доказів по справі, оскільки, відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. А не зазначення в мотивувальній частині рішення мотивів, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо справа вирішена по суті правильно.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

При цьому, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Наведені в апеляційних скаргах доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Докази та обставини, ні які посилаються скаржники в апеляційних скаргах, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційних скарг, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційних скаргах доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржниками норм процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. Кузьміна» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 січня 2021 року.

Головуючий

Судді: