Справа № 682/2367/20
Провадження № 2/682/126/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Ганнопільська сільська рада, про позбавлення права користування житловим приміщенням,
19.11.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Ганнопільська сільська рада, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
В обґрунтування поданого позову ОСОБА_2 вказує, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 зі згоди позивача проживала в даному житловому будинку та її місце проживання зареєстровано за вказаною адресою. Протягом останніх 10 років відповідачка ОСОБА_4 в даному будинку не проживає та не є членом сім`ї позивача. Теперішнє місце проживання чи перебування відповідачки позивачу не відоме. Враховуючи наведене позивач звернулася до суду та просить визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні представник позивача поданий позов підтримала з викладених у ньому підстав.
Відповідач, будучи у спосіб визначений ЦПК України повідомлена про час та місце розгляду справи до суду не з`явилась.
Від Ганнопільської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника сільської ради.
Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши усі матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що за даними свідоцтва про право на спадщину від 21 серпня 2019 року ОСОБА_2 отримала у спадок після смерті чоловіка ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 71,6 кв.м. (а.с. 5).
Право власності позивача ОСОБА_2 на зазначений вище будинок підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6), а також технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями спорудами (а.с. 7).
Згідно даних довідки Ганнопільської сільської ради від 05.11.2020 № 320, ОСОБА_2 дійсно зареєстрована та проживає в буд. АДРЕСА_1 , та склад її сім`ї такий: дочка ОСОБА_3 , 1988 р.н., яка зареєстрована, але не проживає; онук ОСОБА_6 , 1998 р.н. (а.с. 10).
Відповідно до акту від 05 листопада 2020 року, в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 значиться зареєстрованою, але не проживає 10 років. Факт її не проживання за вказаною адресою необхідний для призначення і нарахування субсидії (а.с. 11).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтвердили, що відповідач тривалий час за місцем своєї реєстрації не проживає, та будинком не цікавиться.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно з п.п.1,2,5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Відповідно до ч.2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Судом встановлено, що на момент розгляду справи відповідач ОСОБА_3 не є членом сім`ї позивача, а тому не має законних підстав для проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що є істотною обставиною у розумінні ст. 406 ЦК України.
Зазначена позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 235/9835/15-ц
За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність підстав для задоволення позову.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 391, 406 ЦК України суд, ст.ст. 12, 141, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 840,80 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.