Справа № 761/2676/21
Провадження № 2/761/5837/2021
УХВАЛА

01 лютого 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Рибак М.А., вивчивши матеріали позовної заяви третьої особи за зустрічною позовною заявою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання неукладеним договору поруки та визнання відсутнім права вимоги грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року, відмовлено уприйнятті зустрічного позову ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного суду від 25.11.2020 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання неукладеним договору поруки та визнання відсутнім права вимоги грошових коштів та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

26 січня 2021 року ОСОБА_1 як третя особа за зустрічною позовною заявою звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із самостійною позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання відсутнім права вимоги грошових коштів, що витікає з договору позики від 16.06.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 ЦПК України положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, з огляду на положення закону, позов третьої особи із самостійними вимогами може бути прийнято судом для спільного розгляду із первісним позовом лише у випадку, якщо такий подано в строк для подання відзиву за позовом.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.10.2019 року ОСОБА_1 отримала копію позовної заяви та ухвали суду від 16.10.2019 року, про що її представником ОСОБА_6 заявлено у відзиві на позов.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Враховуючи наведені положення закону, третя особа мала право пред`явити позов у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, тобто не пізніше 01.11.2019 року.

Разом із тим, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом 26.01.2021 року, зазначивши, що 15.01.2021 року вона отримала зустнічний позов ОСОБА_3 .

Проте, свій позов як третя особа вона заявила саме до позивача ОСОБА_2 , який є позивачем в межах первісного позову.

Жодних поважних причин щодо тривалого пропуску встановленого процесуального строку позивачем суду не надано.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із пункт 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява N 3236/03): «У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків)».

Відповідно до практики ЄСПЛ, згідно якої вирішення питання про поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів. Але такі повноваження є обмеженими. Можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (дивитись, mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Окрім того, наведені положення законодавства, які висловлені в диспозиції статей 193 та 194 ЦПК України, не надають взагалі повноважень суду поновлювати пропущений строк для подання зустрічного позову або позову третьої особи.

З огляду зазначене, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню заявнику, що не позбавляє її права звернутись до суду із даним позовом за зальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи за первісним позовом 20 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі, тобто строк для подання зустрічного позову або позову третьої особи в розумінні ч. 1 ст. 193 ЦПК України закінчився.

Також ОСОБА_1 просила суд винести ухвалу про повернення до стадії підготовчого провадження, разом із тим, суд не вбачає правових підстав для вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи викладене, позовна заява третьої особи підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 187, 193, 194, 195, 260, 353, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення до стадії підготовчого провадження - відмовити.

Позовну заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання неукладеним договору поруки та визнання відсутнім права вимоги грошових коштів - повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК