Справа № 752/8142/21
Провадження № 2-з/752/318/21
У Х В А Л А

26 квітня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Від представника позивача одночасно з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , та заборони ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії з метою відчуження чи передачі прав на вказану квартиру іншим особам в будь-який спосіб.

Ознайомившись зі змістом заяви про забезпечення позову приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає поверненню заявнику, як така, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, її зміст не відповідає вимогам визначеним ст. 151 ЦПК України, зокрема заявником в порушення положень п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та не вказано будь-яких пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

За таких обставин, ураховуючи імперативність положень ст. 151 ЦПК України щодо переліку даних, які має містити заява про забезпечення позову, заява представника позивача про забезпечення позову, не може бути прийнята судом та розглянута по суті і підлягає поверненню позивачу на підставі положень ст.ст. 151, 153 ЦПК України, що не позбавляє сторону позивача права повторного звернення з відповідною заявою до суду, із належним дотриманням вимог ст. 151 ЦПК України щодо змісту та форми відповідної заяви.

Також, у заяві про забезпечення позову зазначено про необхідність забезпечення позову двома видами: накладення арешту на квартиру; заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії з квартирою.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Види забезпечення позову визначені у ст. 150 ЦПК України, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлює одним із видів забезпечення позову заборону вчиняти певні дії.

Натомість у заяві про забезпечення позову зазначається про заборону вчинення не певних, тобто конкретних дій, а вказано загалом «будь-які дії», що не відповідає видам забезпечення позову, які передбачені ст. 150 ЦПК України.

Крім того, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, представник позивача в прохальній частині заяви вказує номер спірної квартири та вулицю, проте не зазначає при цьому будинок, в якому вона розташована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя А.В. Слободянюк