Ухвала

25 січня 2021 року

м. Київ

справа № 756/1512/19

провадження № 61-18775ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, поділ майна придбаного під час спільного проживання, визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху для направлення на адресу Верховного Суду уточненої редакції касаційної скарги, в якій необхідно було зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

При цьому, у разі подання касаційної скарги на підставі пунктів 1, 2 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України слід зазначити щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах не був врахований судом апеляційної інстанції висновок Верховного Суду або відсутній висновок Верховного Суду, чи від висновку щодо застосування якої норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, необхідно відступити.

У січні 2021 року на виконання ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2020 року надійшла касаційна скарга у новій редакції.

Разом з тим, із зазначеної касаційної скарги у новій редакції не вбачається належного виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2020 року та усунення недоліків касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду України: від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, від 08 листопада 2017 року у справі № 6-1447цс17, від 01 липня 2015 року у справі № 6-612цс15, від 01 липня 2015 року у справі № 6-612цс15, від 18 травня 2016 року у справі № 6-1327цс15; від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2641цс15; постановах Верховного Суду: від 10 липня 2019 року у справі № 369/5481/16, від 29 січня 2020 року у справі № 379/3191/15-ц,

Особам, які подали касаційну скаргу, необхідно надати касаційну скаргу у новій редакції, де зазначити норми права, щодо яких викладені висновки Верховного Суду України та Верховного Суду в зазначених постановах.

Крім того, ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 необхідно надати копії такої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 продовжити строк для усунення недоліку касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута з підстав, визначених статтями 185, 392 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв