Справа № 569/4687/21
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Гожа Г.В.
з участю представника позивача Ширко М.Р.
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Мінераліз» про визнання трудових відносин припиненими на підставі ст.38 КЗпП України,
09 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до Приватного підприємства «Мінераліз» про визнання трудових відносин припиненими на підставі ст..38 КЗпП України.
В обґрунтування позову вказує, що вона була прийнята на роботу на посаду помічника генерального директора ПП «Мінераліз» згідно Наказу №54-к від 12.06.2017 року. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку - ОСОБА_2 . З 05.01.2018 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідно до ст.179 КзПП України. Зазначає, що 06.01.2021 скінчилась відпустка, у зв`язку з досягненням дитини трирічного віку. Повернувшись за місцем реєстрації ПП «Мінераліз», де вона працювала раніше ( АДРЕСА_1 ) Підприємства не знайшла за такою адресою, що унеможливлює до повернення на роботу та виконання своїх професійних обов`язків. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців, її стало відомо, що ПП «Мінераліз» змінило свою адресу ( АДРЕСА_2 ) та не перебуває в стадії припинення. 17.12.2020 року було направлено рекомендований лист з адвокатським запитом про надання «Мінераліз» копій Наказу №54-к про прийняття на роботу та копію наказу про надання відпустки по догляду за дитиною до трьох років, проте лист повернувся у зв`язку із закінченням строку зберігання. 21.12.2020 року, нею направлена заява на звільнення до ПП «Мінераліз» за власним бажанням з 06.01.2021 року на підставі ст.38 КзПП України. Зазначає, що 30.12.2020 лист вручено адресату, про що свідчить трекінг Укрпошти, проте відповіді її не надано та вона досі перебуває у трудових відносинах із вищезазначеним підприємством, що порушує її право на працю, яке полягає у неможливості заробляти на життя працею, яку вона вільно обрала, що суперечить ст.43 Конституції України. Вказує, що 26.12.2020 року вона звернулась до Пенсійного фонду щодо отримання індивідуальних відомостей про застраховану особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на її звернення видані довідки ОК-5 та ОК-7, з яких вбачається, що ПП «Мінераліз» здійснювало виплати з червня 2017 по лютий 2018 року, що додатково підтверджує факт її перебування у трудових відносинах з ПП « Мінераліз». Окрім того, вона звернулась 19.01.2021 року до управління Держпраці у Рівненській та Дніпропетровській областях для розшуку та сприяння в реалізації її порушених трудових прав та інтересів у ПП «Мінераліз». Зазначає, що згідно відповіді Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №Х-145-11/04 від 08.02.2021 повідомлено, що в ході розгляду її звернення було здійснено вихід за адресою ПП «Мінераліз», зазначеною в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та встановлено, що у селищі міського типу Карнаухівка, міста Кам`янське Дніпропетровської області взагалі зазначена адреса відсутня. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подали і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, щоОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду помічника генерального директора ПП «Мінераліз» згідно Наказу №54-к від 12.06.2017 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила доньку - ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження дитини Серія НОМЕР_1 , видане 10.01.2018 року Рівненським міським відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.
З 05.01.2018 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідно до ст.179 КзПП України.
06.01.2021 скінчилась відпустка, у зв`язку з досягненням дитини трирічного віку.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців ПП «Мінераліз» змінило свою адресу ( АДРЕСА_2 ) та не перебуває в стадії припинення.
17.12.2020 року було направлено рекомендований лист з адвокатським запитом про надання «Мінераліз» копій Наказу №54-к про прийняття на роботу та копію наказу про надання відпустки по догляду за дитиною до трьох років, проте лист повернувся у зв`язку із закінченням строку зберігання.
21.12.2020 року ОСОБА_1 направлена заява на звільнення до ПП «Мінераліз» за власним бажанням з 06.01.2021 року на підставі ст.38 КзПп України.
26.12.2020 року позивач звернулась до Пенсійного фонду щодо отримання індивідуальних відомостей про застраховану особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на її звернення видані довідки ОК-5 та ОК-7, з яких вбачається, що ПП «Мінераліз» здійснювало виплати з червня 2017 по лютий 2018 року.
ОСОБА_1 звернулась 19.01.2021 року до управління Держпраці у Рівненській та Дніпропетровській областях для розшуку та сприяння в реалізації порушених трудових прав у ПП «Мінераліз».
Згідно відповіді Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №Х-145-11/04 від 08.02.2021 повідомлено, що в ході розгляду звернення було здійснено вихід за адресою ПП «Мінераліз», зазначеною в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та встановлено, що у селищі міського типу Карнаухівка, міста Кам`янське Дніпропетровської області взагалі зазначена адреса відсутня.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.
Відповідно до вимог ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.
Згідно із приписами ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
У ч. 2 ст. 22 КЗпП України встановлено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Враховуючи п. 3 ч.1.ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган, зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.
Відповідно до п.4 Інструкції про порядок видачі трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.
Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
На підставі викладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Мінераліз» про визнання трудових відносин припиненими на підставі ст..38 КЗпП України задовольнити.
Визнати припиненими трудові відносин ОСОБА_1 з Приватним підприємством «Мінераліз» з 06.01.2021 року у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2021 року.
Суддя: С.П. Харечко