У Х В А Л А

04.06.2021 Справа №607/9808/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., ознайомившись із заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Янчишина Володимира Йосиповича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про захист прав споживача, розірвання договору у формі акта державного виконавця про проведення електронних торгів та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про захист прав споживача, розірвання договору у формі акта державного виконавця про проведення електронних торгів та стягнення грошових коштів.

Провадження у вказаній цивільній справі не відкрите.

Крім того, представник позивача подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 83746,11 грн., які знаходяться на депозитному рахунку Іршавського РВ ДВС ПЗМУМЮ (м.Івано-Франківськ), отримані з примусового виконання згідно виконавчого листа №607/18284/14-ц від 06.11.2015 року виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором від 27 жовтня 2006 року №0, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк», що виникла станом на 01 грудня 2013 року, у розмірі 2624311 грн. 33 коп., що еквівалентно 117618,18 швейцарських франків, та понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 3654 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та враховуючи те, що у ОСОБА_3 немає іншого майна, тільки грошові кошти в сумі 517785,16 грн., які знаходяться на депозитному рахунку Іршавського РВ ДВС ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ).

Перевіривши надані матеріали, вважаю за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявником не було надано суду доказів, які б підтверджували сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, заявник посилається на ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно роз`яснень, що мстяться уп. 6 Постанови Пленуму ВСС з розгляду цивільних і кримінальних справ від №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

Тобто, положення вказаної статті щодо звільнення особи від сплати судового збору, застосовуються у випадку звернення особи до суду із позовом.

Вказане свідчить про те, що за подання заяви про забезпечення позову судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Також звертаю увагу, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Керуючись ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Янчишина Володимира Йосиповича про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяК. М. Грицай