Справа № 473/1639/21
УХВАЛА

іменем України

"04" червня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна в якому вказувала, що на виконанні у Вознесенському МРВ ДВС знаходяться виконавчі провадження №29399756, №59248831 про стягнення з позивачки на користь ПАТ «МегаБанк» заборгованості, в межах яких постановою в.о. начальника Вознесенського МРВ ДВС Долженка А.С. від 16 березня 2020 року у виконавчому провадженні №29399756 та постановою головного державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС Червоної Я.В. від 16 березня 2020 року у виконавчому провадженні №59248831 було незаконно накладено арешт на грошові кошти на банківському рахунку позивачки в АТ КБ «Приватбанк» зі спеціальним режимом використання (для зарахування пенсії), що стало підставою для подачі ОСОБА_1 позову про зняття арешту.

Також представник позивачки надав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Вознесенському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на час вирішення спору вчиняти будь-які виконавчі дії по банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , вказуючи на те, що невжиття зазначеного заходу забезпечення позову перешкоджатиме чи зробить неможливим виконання судового рішення та призведе до подальшого порушення прав позивачки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання (п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є арешт в межах процедури виконавчого провадження грошових коштів на банківському рахунку позивачки № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», на який надходять грошові кошти у вигляді пенсії, що унеможливлює отримання позивачкою пенсійних виплат.

Тому, враховуючи наявність між сторонами спору, а також те, що арешт на кошти на зазначеному рахунку накладений з метою здійснення подальших виконавчих дій, стороною позивачки доведено, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку, що заява представника позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову є обґрунтованою, обраний стороною позивачки вид забезпечення позову (в частині коштів на рахунку) є адекватним, достатнім та ефективним для досягнення мети забезпечення її вимог, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Заборонити Вознесенському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), (, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. Пушкінська, 15) вчиняти будь-які виконавчі дії щодо коштів, що надходять або розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в Акціонерному товаристві комерційного банку «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , на які постановою в.о. начальника Вознесенського МРВ ДВС Долженка А.С. від 16 березня 2020 року у виконавчому провадженні №29399756 та постановою головного державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС Червоної Я.В. від 16 березня 2020 року у виконавчому провадженні №59248831 накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: О. В. Вуїв