Провадження № 2/263/167/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

при секретарі Ковальовій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 02 грудня 2019 року надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд змінить розмір аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частин всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; відкликати виконавчий лист №2/263/1416/2015, виданий Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 30.12.2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого вони мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 02.02.2015 року шлюб між ними розірвано, дочка проживає з відповідачкою. 22.06.2015 року за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 31 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Окрім дочки позивач має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився від шлюбу з ОСОБА_5 . Шлюб між останньою та позивачем розірвано 24.03.2011 року. 17 вересня 2019 року рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позивача на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 17 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. На момент звернення до суду позивач проходить військову службу старшим солдатом та перебуває на грошовому забезпеченні в Донецькому обласному військовому комісаріаті. Позивач вважає, що його матеріальний стан значно змінився після винесення 17 вересня 2019 року рішення Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 17 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Наразі з позивача стягується в сукупності на двох дітей більше ніж 1/3 частини всіх видів заробітку, через це він не має можливості забезпечувати себе та свою сім`ю в повній мірі, оскільки він перебуває в скрутному матеріальному становищі, зароблених коштів йому не вистачає на оплату комунальних послуг, забезпечення його сім`ї та надання матеріальної підтримки батькам. Враховуючи викладене, позивач просив задовольнити позовні вимогу в повному обсязі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Відповідачка, не погоджуючись з позовними вимогами, надала суду відзив, у якому зазначила, що на час винесення Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області рішення від 18.05.2015 року про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, всі ті обставини, на які посилається позивач, існували, ніяких нових обставин зміни матеріального чи сімейного стану ОСОБА_1 у позові не зазначає. Під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позивач повідомив про наявність у нього інших утриманців, що відображено у вказаному судовому рішенні. Таким чином рішення Жовтневого районного суду м.Мріуполя Донецької області від 17.09.2020 року про стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина не породжувало для позивача нових зобов`язань, у зв`язку з тим, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей з моменту народження до досягнення ними повнолітня. Крім того, відповідачка просила суд врахувати, що її дитина часто хворіє, потребує додаткових витрат на медикаменти та санаторне лікування. Також ОСОБА_3 відвідує танцювальний гурток, заняття з англійської мови та математики. Позивачка виховує доньку одна, відповідач не приймає участі у її вихованні.

13.05.2020 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що не погоджується з відзивом на позовну заяву, оскільки деякі доводи позивачки не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема позивач більше десяти років не сплачував аліменти на сина ОСОБА_6 , оскільки його мати не зверталась до суду з позовом про їх стягнення, раніше він виконував батьківські обов`язки шляхом придбання необхідних речей для син, тобто надавав посильну допомогу незначними сумами. Також зазначає, що з нього за рішеннями Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.05.2015 року та від 17.09.2019 року стягується більше 1/3 від його заробітку, що суперечить ст.183 СК України.

01.12.2020 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_7 надійшло клопотання, у якому зазначено, що позивач 14 квітня 2020 року уклав шлюб з ОСОБА_8 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_9 . На підтвердження зазначених обставин просив долучити до матеріалів справи свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження. Також зазначив, що з жовтня 2020 року з позивача почали офіційно стягувати аліменти за виконавчим листом 263/10725/19, на підтвердження зазначеного факту також просив долучити документи.

11.01.2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_7 про доручення до матеріалів справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 08 жовтня 2013 року, актовий запис №1100.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.02.2015 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 розірвано.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за виконавчим листом №2/263/1416/2015, виданим 22.06.2015 року, відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.05.2015 року у справі 263/3616/15-ц, стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ј частин усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2015 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2018 року, ВП №56280368.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції Донецької області 047 вересня 2008 року, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.09.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частин усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2019 року.

Відповідно до виписки з амбулаторної карти дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.02.2020 року останній виставлено діагноз бронхіальна астма.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 14 квітня 2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 14 квітня 2020 року уклали шлюб, актовий запис №106.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 18 листопада 2020 року, у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_9 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №17-13.01-2669 від 25.11.2020 року Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа ТОВ «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402», ОСОБА_1 за виконавчим листом №263/10725/19 за період з 01.08.2020 року по 25.11.2020 року сплатив на корить ОСОБА_5 аліменти в сумі 2032,63 грн.

Згідно розрахунку Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції м.Харків від 05.01.2021 року зі стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не має заборгованості зі сплати аліментів, розмір аліментів становить 17% .

Згідно розрахунку Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції м.Харків від 05.01.2021 року зі стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, заборгованість ОСОБА_1 за зазначеним виконавчим листом становить 2200,53 грн, розмір аліментів становить 25%.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Наданими суду матеріалами підтверджується зміна матеріального стану позивача, оскільки з останнього за рішеннями суду стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання ОСОБА_3 у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на утриманні позивача перебуває його малолітня дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована на проживає разом з позивачем.

Як вбачається з розрахунку, наданого Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Маріуполі, з позивача за виконавчими листами стягується у сукупності 42% від його доходів, що не відповідає положенням ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України.

Сума стягуваних аліментів залишає позивача без достатньої кількості коштів для забезпечення гідного рівня життя, тому сума аліментів на утримання ОСОБА_3 повинна бути зменшена.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 184, 192 Сімейного Кодексу України,п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.05.2015 року у справі 263/3616/15-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частин усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частин усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 26.01.2021 року.

Суддя О.А.Шевченко