РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1047/21

26 травня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинено виконавчий напис № 18394 від 03.02.2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 8 629,37 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що вона є боржником за кредитним договором №18124692 від 20.12.2018 року укладеним із ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.08.2020 р. по 06.01.2021 р. Сума заборгованості за кредитним договором складає 8 629,37 грн. Зазначила, що на момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення у зв`язку з тим, що постанова КМУ від 26.11.2014 р. № 662, якою було внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджено постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р.), визнана 22.02.2017 р. постановою Київського апеляційного адміністративного суду незаконною та не чинною в частині пп.1, 1-1, 2 Змін, що вносяться. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14 вказану постанову залишено без змін.

Крім того, позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, укладений між банком та нею кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а також при його вчиненні нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем.

Враховуючи вищевикладене просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2021 року забезпечено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню шляхом зупинення виконання (стягнення) на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., зареєстрованого в реєстрі за №18394 від 03.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі 8 629 грн. 37 коп.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також до участі у справі залучено приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у вказаній справі.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

До початку судового розгляду справи, а саме 24.05.2021 року представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» Козирь Т. О. на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнав та зазначив, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» за Договором позики №18124692 від 20.12.2018 року на загальну суму 8 629,37 грн. Вважає, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не було доведено порушення, невизнання або оспорювання її прав, внаслідок виконання виконавчого напису, що є підставою для їх захисту відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, позивачем не спростовано факт існування заборгованості за Договором позики №18124692 від 20.12.2018 року на загальну суму 8 629,37 грн. Стосовно заявленої вимоги щодо відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, то вони не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано достатніх доказів понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн., реальність таких витрат та співмірність виконаній адвокатом роботи.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 20.12.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 20200820-Ф/2 від 20.08.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №18124692 про надання позики на умовах фінансового кредиту.

За вказаним кредитним договором у позивача наявна заборгованість в сумі 8 629,37 грн.

03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинено виконавчий напис, на підставі якого нотаріус пропонує стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», не сплачену в строк за кредитним договором №18124692 від 20.12.2018 року, а саме: з 21.08.2020 року по 06.01.2021 року, сума, що підлягає стягненню складає - 8 629,37 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7 170,22 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1 459,15 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису стягнуто із стягувача за домовленістю сторін.

16.03.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мельником Ю. А. відкрито виконавче провадження №64842027 на підставі виконавчого напису №18394, виданого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 8 629,37 грн.

За загальним правилом статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 цього Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Серед іншого, позовна заява мотивована тим, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", зокрема розмір заборгованості не є безспірним.

Нотаріусом вчинено виконавчий напис без перевірки та встановлення безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, а відтак зазначений виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, тоді як ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень щодо заборгованості та її розрахунку. При цьому необхідно уникати будь-яких суперечностей у наданих документах.

Між тим, поданий ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» нотаріусу здійснений розрахунок заборгованості не можна вважати доказом безспірності вимог стягувача до боржника, адже він відображає односторонні арифметичні банківські розрахунки.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, вимога про дострокове погашення заборгованості за адресою реєстрації позивача та за єдиною адресою її фактичного проживання не надходила, що виключає безспірність вимог.

Разом з тим, до виконавчого напису не додано переконливих доказів, які б свідчили про безспірність заборгованості, зокрема відсутні документи на підтвердження того, що позивач достеменно знала про заборгованість, однак проігнорувала вимогу про її погашення.

Відповідно до п.1.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 № 296/5 (надалі - Порядок) наказом Мінюсту, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 5.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Із наданих копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, такого документа, на якому вчинений виконавчий напис, не вбачається.

Що стосується посилань позивача на постанову КМУ від 26.11.2014 р. № 662, якою було внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджено постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р.), яка визнана 22.02.2017 р. постановою Київського апеляційного адміністративного суду незаконною та нечинною в частині пп.1, 1-1, 2 Змін, що вносяться, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14 залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р.

У резолютивній частині постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. зазначено, що постанова КМУ № 662 від 26.11.2014 р. визнається незаконною та нечинною в її частині, а саме: п.1, п.1-1, п.2 Змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджено постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р.). А також, зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. доступна за посиланням на веб-порталі "Верховна Рада України" у розділі "Законодавство України": https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v2008805-17.

Також, у розділі "Картка" вказаного документа міститься інформація про публікації документа, де зазначено: офіційне видання "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 р., № 23, стор. 156.

Відтак на дату вчинення оскаржуваного виконавчого напису 03.02.2021 року судове рішення від 22 лютого 2017 року набрало законної сили, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі постанови.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд рахує, що доводи позивача про те, що виконавчий напис нотаріуса здійснено з порушеннями чинного законодавства є обгрунтованими, оскільки зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, а також суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 03.02.2021 року застосував нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі.

Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору № 18124692 від 20.12.2018 року, укладеного між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановлені фактичні обставини справи та досліджені надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує наступне.

Так до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З аналізу норм кодексу про витрати на професійну правничу допомогу вбачається, що такими є витрати, сплачені на надання послуг адвокатами, які були понесені у відповідності до укладеного договору про надання правової допомоги та в подальшому підтверджені належними доказами.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, адвокатським бюро «Калінін і Партнери» в особі керуючого Калініна С. К. суду надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/21 від 18.03.2021 року, укладений між Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» та ОСОБА_1 , додаток №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/21 від 18.03.2021 року (про визначення розміру гонорару) від 18.03.2021 року, додаток №2 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/21 від 18.03.2021 року (Акт виконаних робіт) від 10.04.2021 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1037088 від 10.04.2021 року, копії меморіального ордеру від 22.03.2021 року, 05.05.2021 року, 18.05.2021 року, 20.05.2021 року про сплату ОСОБА_1 адвокатському бюро «Калінін і Партнери» 5000 грн., в яких призначення проведеного платежу вказано оплата юридичних послуг.

Суд погоджується з визначеною сумою судових витрат на надання професійної правничої допомоги, оскільки позивачем та її представником адвокатом Калініним С. К. підтверджено належними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення цих витрат з відповідача.

З визначенням обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і оцінкою їх співмірності з розміром здійснених витрат, у суду питань не виникло.

Згідно положень ст.141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами та відповідно стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 88, 133, 209, 212-215, 218, 223, 294, 279 ЦПК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №18394 від 03.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 629,37 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», (місце знаходження м. Київ, вул. Набережно - Лугова, 8, ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26.02.2015 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_2 ) судові витрати понесені нею у зв`язку з розглядом справи в загальній сумі 6 362 (шість тисяч триста шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1 ), паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26.02.2015 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_2 .

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал", (місце знаходження м. Київ, вул. Набережно-лугова,8,), .

Повне рішення складено

07 червня 2021 року

СуддяЛ. А. Грипіч