Справа № 755/3623/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Гончарука В.П., з секретарем Гриценко О.І. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2020 року по 01.02.2021 року в сумі 11 417,40 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 серпня 2020 року судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/11494/20, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 10.02.2021 року у виконавчому провадженні № 63560262, станом на 01.02.2021 року заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 14.08.2020 року по 01.02.2021 року становить 37 196,97грн.

Таким чином відповідч не виконує свої зобов`язання по сплаті аліментів, що дає підстави позивачу стягнути з нього пеню за прострочення по спліті аліментів.

24 лютого 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 24 березня 2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Копію вказаної ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано 24 березня 2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якій зазначалося що, відповідач систематично сплачував аліменти, на картку позивача, також у відзиві зазначалося, що розрахунок заборгованості від 10.02.2021 року, не відповідає дійсності. Відповідач зазначав, що працював до 23.10.2020 р., з 24.10.2020 по 18.01.2021 р. не працював у зв`язку з карантином, та доходів не мав, з 19.01.2021 р. зареєстрований як безробітній в Дніпровській районній філії Київського міського центру. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Позивач в свою чергу надіслала відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначалося що державний виконавець зобов`язав відповідача подати декларацію про доходи та майно, відповідач в свою чергу цього не зробив, також відповідач перераховував кошти на особисту дитячу картку, вказавши на те, що ці кошти на кишенькові витрати, також те що відповідач встановлював суму виплат на власний розсуд. Позивач стверджує, що розрахунок заборгованості є правильним, так як відповідач не платить аліменти з серпня місяця.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач стверджував що реквізити для сплати аліментів не отримував, а тому сплачував їх на один із дійсних рахунків позивача. Щодо неподання декларації відповідач зазначав що не знав реальної вартості своєї нерухомості а тому декларація не була прийнята.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2020 року судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/11494/20, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 10.02.2021 року у виконавчому провадженні № 63560262, станом на 01.02.2021 року заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 14.08.2020 року по 01.02.2021 року становить 37 196,97грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Таким чином, з викладеного вбачається, що за відповідачем наявна заборгованість зі сплати аліментів на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року, яка станом на 01.02.2021 року становить 37 196,97грн..

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

В порядку ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вказаний висновок, який викладеній у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4ст.263 ЦПК України.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач за період 14.08.2020 року по 01.02.2021 року не сплачував аліменти на утримання дитини на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи. стороною позивача було надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів відповідачем з серпня 2020 року по січень 2021 року по виконанню виконавчого листа № 755/11494/20 Дніпровського районного суду м. Києва в межах виконавчого провадження № 63560262, що становить 11 417,40 грн.

Однак, суд критично ставиться до наданого розрахунку пені за прострочення сплати аліментів наданого стороною позивача, оскільки даний розрахунок проведений з порушенням та сума пені, яка визначена на суму заборгованості по аліментам перевищує суму пені, яка підлягає стягненню.

Таким чином, суд самостійно провів розрахунок пені за прострочення сплати аліментів відповідачем за період з 14.08.2020 року по 01.02.2021 року по виконанню судового наказу № 755/11494/20 Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2020 року, виходячи з наступного:

-за серпень 2020 року розмір пені становить 951,72 гривень (5 598,33 гривень (сума заборгованості за серпень 2020 року) *1% * 17 (кількість днів прострочення);

-за вересень 2020 року розмір пені становить 1 679,50 гривень (5 598,33 гривень (сума заборгованості за вересень 2020 року) *1% * 30 (кількість днів прострочення);

-за жовтень 2020 року розмір пені становить 1 735,50 гривень (5 598,33 гривень (сума заборгованості за жовтень 2020 року) *1% * 31 (кількість днів прострочення);

-за листопад 2020 року розмір пені становить 1 758,20 гривень (5 860,66 гривень (сума заборгованості за листопад 2020 року) *1% * 30 (кількість днів прострочення);

-за грудень 2020 року розмір пені становить 2 253,90 гривень (7 270,66 гривень (сума заборгованості за грудень 2020 року) *1% * 31 (кількість днів прострочення);

-за січень 2021 року розмір пені становить 2 253,90 гривень (7 270,66 гривень (сума заборгованості за січень 2021 року) *1% * 31 (кількість днів прострочення);

У зв`язку з чим, на підставі вище викладеного розрахунку суду, пеня за прострочення сплати аліментів відповідачем за період з 14.08.2020 року по 01.02.2021 року по виконанню виконавчого листа № 755/11494/20 Дніпровського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року, становить 10 632,72 грн.

Таким чином,суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів відповідачем за період з 14.08.2020 року по 01.02.2021 року по виконанню виконавчого листа № 755/11494/20 Дніпровського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року в розмірі 10 632,72 грн.

Крім того, суд не бере до уваги доводи сторони відповідача викладені в змісті відзиву на позовну заяву, оскільки вони не дають обґрунтованих підстав для відмови у нарахуванні неустойки (пені) за невиконання аліментних зобов`язань відповідача перед позивачем за період з 14.08.2020 року по 01.02.2021 року по виконанню виконавчого листа № 755/11494/20 Дніпровського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 180, 194, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 14.08.2020 року по 01.02.2021 року в сумі 10 632,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 квітня 2021 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя: