ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/130/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/2108/20 Категорія: Миколаєнко Т.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2020 року Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 22 січня 2020 року між банком та відповідачем на умовах публічної оферти було укладено заяву № 109424124/210120 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

В рамках даного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку.

Відповідачу було встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 15000 гривень зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами. Кредитний ліміт встановлюється на строк дії банківської платіжної картки.

Відповідач свої зобов`язання за зазначеним кредитним договором не виконав, відсотки за час користування кредитними коштами не сплатив, основну суму боргу за договором у визначені ним терміни не повернув, у зв`язку з чим станом на 07 вересня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 16287 гривень 59 копійок, з яких:

-заборгованість по кредиту 14658 гривень 71 копійка;

-заборгованість за процентами 1220 гривень 67 копійок;

-комісія за розрахунково - касове обслуговування рахунку 367 гривень 81 копійка;

-3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 99 гривень 33 копійки;

-3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 11 гривень 91 копійка;

-витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - мінус 74 гривні 95 копійок;

-витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 4 гривні 11 копійок.

На підставі викладеного Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 16287 гривень 59 копійок, а також понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2102 гривні.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 22 січня 2020 року станом на 07 вересня 2020 року в розмірі 14683 гривні 09 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази підтвердження конкретних запропонованих відповідачу Умов та правил банківських послуг, відсутні у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, неустойки та щодо сплати комісії, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту, а також договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містять підпису позичальника, а тому не можуть розцінюватися як стандартна типова форма, що встановлена до укладеного кредитного договору. Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність пред`явлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахованих сум процентів, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в зв`язку з чим у їх задоволенні відмовлено у повному обсязі. Разом з тим суд задовольнив позовні вимоги щодо стягнення простроченої суми заборгованості по тілу кредиту, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання. Стягуючи 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та витрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту суд виходив з того, що боржником прострочено виконання грошового зобов`язання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ «Державний щадний банк України» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість рішення просить його скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, комісії за розрахунково - касове обслуговування рахунку, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не врахував обставин того, що відповідач, підписавши заяву про приєднання до договору, підтвердив той факт, що він усвідомлює укладення договору в повному обсязі, з урахуванням всіх його складових частин, зокрема і кредитного договору, умови якого викладені в договорі комплексного банківського обслуговування. В заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування відповідач засвідчив підписання паспорту споживчого кредиту та таблиці сукупної вартості, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку. Також відповідач підтвердив, що він ознайомився з умовами користування кредитом, паспортом споживчого кредиту, таблицею, їхній зміст був зрозумілий. Таким чином, підписавши заяву відповідач підтвердив, що він в повній мірі ознайомився з умовами отримання кредиту, розміром процентів за користування кредитними коштами та комісією банку. Вказує, що висновок суду про те, що відповідач не ознайомлений з умовами кредитного договору спростовуються документами доданими до позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Подана апеляційна скарга на рішення суду лише в частині відмовлених позовних вимог, в іншій частині рішення суду не оскаржується.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.1 та абз. 1 ч.2 ст. 207 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 січня 2020 року ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 109424124/210120.(а.с.12)

Відповідно до п. 3.1. вказаної заяви відповідач, шляхом її підписання беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку за адресою: https://www.oschadbank.ua/, та уклав з банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

За змістом п. 4.1. Заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, проставленням власноруч свого підпису під цією заявою відповідач: підтвердив своє письмове клопотання на отримання кредиту та усвідомлення того, що укладає договір в повному обсязі, з урахуванням всіх його складових частин (зокрема, договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови яких викладені в Особливій частині Договору), та усвідомлює правові наслідки укладення таких договорів; засвідчив підписання Паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості Кредиту, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку; погодився з тим, що ця Заява про приєднання та додатки до Договору, зокрема, Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця сукупної вартості кредиту, Тарифи, інші види повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами Договору, складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; підтвердив, що ознайомився з Умовами користування кредитною лінією, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею сукупної вартості Кредиту, які йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Крім того, 22 січня 2020 року ОСОБА_1 було підписано кредитну заяву № 754497834, відповідно до якої він просив Банк надати йому кредит в сумі 5000 гривень на строк дії картки та підтвердив, що ознайомився з Тарифами банку та Правилами користування банківської платіжною карткою і згоден їх виконувати.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, позивач вважає, що у нього виникла заборгованість перед банком, яка згідно наданого розрахунку станом на 07 вересня 2020 року становить 16287 гривень 59 копійок, з яких:

-заборгованість по кредиту 14658 гривень 71 копійка;

-заборгованість за процентами 1220 гривень 67 копійок;

-комісія за розрахунково - касове обслуговування рахунку 367 гривень 81 копійка;

-3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 99 гривень 33 копійки;

-3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 11 гривень 91 копійка;

-витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - мінус 74 гривні 95 копійок;

-витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 4 гривні 11 копійок.

Частинами першою, другою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Державний ощадний банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача заборгованість за процентами, комісію, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22 січня 2020 року, посилався на договір комплексного банківського обслуговування та приєднав до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту, Витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умови користування кредитною лінією.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Паспорт споживчого кредиту, Таблицю та умови користування кредитною лінією розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи, на момент отримання відповідачем кредитних коштів, взагалі містили умови щодо сплати процентів та комісії та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка договору із сайту позивача без підписів відповідача, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в Умови та правила кредитування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки редакції договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що долучений Банком до матеріалів справи неодноразово змінювалися самим АТ «Державний ощадний банк України», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Договору у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Банком не доведено, що саме надані ним Договір Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Паспорт споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту, які не підписані сторонами, є складовими кредитного договору і що саме ці умови відповідач мав на увазі, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу.

Вимоги банку щодо стягнення з відповідача заборгованість за процентами, комісії за розрахунково - касове обслуговування рахунку відповідно до умов Договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не можуть бути задоволені у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у заяві від 21 січня 2020 року, оскільки, як вже зазначалося, витяг з Договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який викладений на банківському сайті, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Оскільки відсутні докази на підтвердження того, що процентна ставка за кредитом узгоджена сторонами, відповідно до задоволення не підлягають також вимоги в частині стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

За таких обставин, суд, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 28 січня 2021 року.

Судді