ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1954/20
провадження № 2/753/3143/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"29" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Мицик Ю.С.
при секретарі Пугач
учасники справи не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,
У січні 2020 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - відповідача-2) про усунення перешкод у користуванні власністю.
З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором 19.10.2007 між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору позичальником, рішенням Дніпровського районного суду м. Києві від 17.12.2009 з відповідача-1 - ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 501268,00 грн..
На виконання рішення Дніпровського районного суду від 17.12.2009 видано виконавчий лист від 19.02.2010 № 2-3049/09, який пред`явлений до примусового виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції м. Києва.
В межах примусового виконання ВП № 27060303, було описано та арештовано предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , з метою проведення процедури її реалізації та погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-3049/09 від 19.02.2010.
13.06.2019 повторні електронні торги не відбулись, у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів(протокол від 13.06.2019 № 412034).
У відповідності до ч.1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» позивач звернувся до приватного виконавця з заявою та 15.08.2019 старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві - Сніжинським Т.Є. складено акт про реалізацію предмета іпотеки.
В подальшому, 10.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , заг. площею 28,40 кв.м. за АТ «Універсал Банк» та видано свідоцтво № НОМЕР_3 номер запису про право власності: 33162176 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (витяг № 180500868 від 10.09.2019).
Листом від 20.11.2019 № 599/01-16 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. встановлено, інформацію щодо осіб зареєстрованих в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що суперечить праву власності позивача. Таким чином, позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ,
Ухвалою суду від 10.02.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній», «за закінченням строку зберігання».
Крім того, відповідачі повідомлялися про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України".
Ухвалою суду від 20.10.2020 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві, щодо заочного розгляду справи не заперечив та просив розгляд справи проводити за його відсутності.
За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзиви не подали. При цьому, позивач не заперечує щодо такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором 19.10.2007 року між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме : квартиру АДРЕСА_1 .
Як вказано у позові, рішенням Дніпровського районного суду м. Києві від 17.12.2009 року з відповідача-1 - ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 501268,00 грн..
На виконання рішення Дніпровського районного суду від 17.12.2009 видано виконавчий лист від 19.02.2010 № 2-3049/09, який пред`явлений до примусового виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції м. Києва.
В межах примусового виконання ВП № 27060303, було описано та арештовано предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , з метою проведення процедури її реалізації та погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-3049/09 від 19.02.2010.
13.06.2019 повторні електронні торги не відбулись, у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів(протокол від 13.06.2019 № 412034).
У відповідності до ч.1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» позивач звернувся до приватного виконавця з заявою та 15.08.2019 старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві - Сніжинським Т.Є. складено акт про реалізацію предмета іпотеки.
В подальшому, 10.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , заг. площею 28,40 кв.м. за АТ «Універсал Банк» та видано свідоцтво № НОМЕР_3 номер запису про право власності: 33162176 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (витяг № 180500868 від 10.09.2019).
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 180500868, дата формування 10.09.2019 року, АТ «Універсал Банк» належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 18).
Листом від 20.11.2019 № 599/01-16 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. встановлено, що відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Києва за адресою:: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно з ч. ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 653/1096/16-ц, негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.
Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Отже, права членів сім`ї власника житла є похідними від прав власника. З припиненням прав власника, припиняються і права членів його сім`ї. Новий власник безумовно має право ставити питання про виселення членів сім`ї колишнього власника житла.
Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок (квартиру) в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (зокрема, подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Тому, за порівняльним аналізом ст. 383у поєднанні зі ст. 64 ЖК України слід дійти висновку що положення ст. 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення ст. 405 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах: від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 та Верховним Судом у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 309/2477/16-ц.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є власниками спірної квартири, а право користування відповідачів є похідним від права власності колишнього власника житла. Таким чином, з втратою права власності на спірну квартиру відповідачі втратили і право користування квартирою.
При цьому, на час розгляду справи у суду відсутні відомості про визнання недійсними укладених між сторонами правочинів та/або визнання незаконним набуття позивачем права власності на спірну квартиру.
Таким чином, реєстрація відповідачів в квартирі колишнього власника позбавляє позивача АТ «Універсал Банк», як нового власника майна, в повній мірі володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом позбавлення права користування спірною квартирою, відтак вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, як вбачається з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 30.06.2015 у справі № 21-1438а15.
За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2102 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідачів 1 - ОСОБА_1 та відповідача 2 - ОСОБА_2 в рівних частинах, тобто по 1051 грн. з кожної.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 7, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити.
Усунути Акціонерному товариству «Універсал Банк» перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати у виді судового збору в розмірі 2102 грн., тобто по 1051 грн. 00 коп. з кожної.
Заочне рішення може бути переглянуте Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Відповідач 1: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач 2: ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя Ю.С.МИЦИК