Справа №359/2070/21
Провадження №2/359/1885/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Іванової К.А.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивачів ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Бориспільської міської ради Київської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У березні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Бориспільської територіальної громади Київської області та посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав його матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері ОСОБА_4 не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 29 травня 2020 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було встановлено, що ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_5 та після її смерті продовжував постійно проживати у вказаному домоволодінні. Відповідно до вимог ст. 429 ЦК УРСР (в редакції 1922 року) ОСОБА_4 є таким, що прийняв спадщину від своєї матері. Після встановлення юридичного факту, позивачі, спадкоємці за законом, подали до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини від ОСОБА_4 . Щодо отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом на будинок позивачам рекомендовано звернутися до суду, так як свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 було видане через 20 років після смерті ОСОБА_5 . Тому позивачі вимушені звернутися до суду та просять встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті його матері ОСОБА_5 ; визнати за кожним із позивачем право власності на 1/2 частину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2021 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.41-42).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2021, було змінено назву відповідача на Бориспільську міську раду Київської області, закрито підготовче засідання (а.с.50-51).

В судове засідання представник відповідача не з`явився, на адресу суду направив заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника Бориспільської міської ради, рішення прийняти за наявними матеріалами справи (а.с.56).

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 травня 1995 року (а.с.8).

Після його смерті була відкрита спадкова справа за №66113435, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.9).

ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) була дружиною ОСОБА_4 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 16.04.1958 року (а.с.29).

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 31.10.1962 року (а.с.24). На підставі свідоцтва про шлюб, ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 25.09.1982 року (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 26 жовтня 1953 року (а.с.10).

Як вбачаться з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкова справа до померлої ОСОБА_5 , не заводилась (а.с.71,72).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2020 (а.с.23) було встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Житловий будинок АДРЕСА_1 було побудовано в 1939 році, що підтверджується копією технічного паспорту на будинок (а.с.14-16).

З будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1 вбачається, що перша реєстрація в будинку відбулася в 1957 році (а.с.18-22).

Право власності на будинок АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 ) було зареєстроване Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації на право особистої власності та записане в реєстрову книгу №23 стор. 92 за реєстровим №3751, 12 грудня 1973 року на ім`я ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_6 , виданий Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради депутатів трудящих комбінат комунальних підприємств (а.с.13).

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ст. 418 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1922 року), який діяв на день смерті ОСОБА_5 , коло осіб, які закликаються до спадкування за обома, вказаними у ст. 416, підставами, обмежується прямими низхідними (дітьми, онуками та правнуками) та пережившою дружиною померлого, а також непрацездатними та неімущими особами, які фактично перебували на повному утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Примітка. Спадкоємцями можуть бути лише особи, які живі на момент смерті спадкодавця, а також діти, зачаті за його життя і народжені після його смерті. Спадкоємцями за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого менше одного року до його смерті. Якщо хто-небудь з дітей спадкодавця помре до відкриття спадщини, його спадкова частка переходить до його дітей (внуків спадкодавця), а в разі їх смерті - до їх дітей (правнуків спадкодавця). В разі відсутності зазначених спадкоємців або неприйняття ними спадщини, спадкоємцями за законом є працездатні батьки, а при їх відсутності - брати і сестри померлого.

Відповідно до ст. 429 ЦК УРСР (в редакції 1922 року), якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня вжиття заходів охорони не заявить належному суду про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її. Частка спадкоємців, які відмовились, переходить до держави. Спадкоємці, які є в наявності, можуть вступити до управління спадковим майном, не чекаючи явки інших спадкоємців, які, своєчасно з`явившись, можуть витребувати свою частку спадкового майна.

Питання набуття права власності на житлові будинки, побудовані до 1948 року, регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі ст. 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Підтвердженням власності на будинок за громадянами являлися записи в погосподарських книгах виконавчих комітетів сільських рад.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч.1 ст.392 ЦК України).

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є рідною сестрою ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтвердила, що вона та ОСОБА_10 проживали у спадковому будинку разом з померлою матір`ю ОСОБА_11 . З 1954 року вона переїхала проживати до тітки, в подальшому побудувала власний будинок. В їх родині було п`ятеро дітей: ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та вона ОСОБА_9 . Вона не заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачі дійсно проживали з ОСОБА_4 на час його смерті у спадковому будинку, вона не має претензій щодо набуття права власності на будинок позивачами.

Позивач ОСОБА_1 була допитана як свідок, та повідомила суду, що весь час з народження і по тепер проживає у будинку АДРЕСА_1 . В неї є рідна сестра, ОСОБА_16 , 1959 р.н. У 18 років сестра переїхала жити до чоловіка, і на час смерті їх батька в спадковому будинку не проживала.

Свідок ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є рідною сестрою ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтвердила, що вона та ОСОБА_10 проживали у спадковому будинку разом з померлою матір`ю ОСОБА_11 . Вона не заперечує проти задоволення позову, не має претензій щодо набуття права власності на будинок позивачами.

Зазначені обставини підтверджують, те, що ОСОБА_4 на час смерті своєї матері ОСОБА_5 постійно проживав з нею у будинку АДРЕСА_1 і у відповідності до вимог статей 418, 429 ЦК УРСР (в редакції 1922 року) вчасно вступив в управління та володіння спадковим майном та у встановленому порядку прийняв спадщину після ОСОБА_5 , тому суд вважає за можливе встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті його матері ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті батька та чоловіка ОСОБА_4 , який був зареєстрований на день смерті та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 ) шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ці обставини переконливо свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилася після смерті їх батька та чоловіка ОСОБА_4 , та набули право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках.

Однак, постановою державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної від 13.01.2021 було відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 ) після смерті ОСОБА_4 (а.с.11-12). Ця обставина свідчить про те, що право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на вказаний об`єкт нерухомого майна не визнається.

З огляду на це, суд вважає, що з метою відновлення спадкових прав позивачів та забезпечення юридичної визначеності належить визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.ст.263-265 та 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності по 1/2 частині на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2021 року.

Суддя О.Ю. Семенюта