Справа № 426/6529/20
РІШЕННЯ

іменем України

28 травня 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участі секретаря судового засідання Діброви А.О.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Малика Д.О.,

представника відповідача ФГ «Юпитер» адвоката Гашинського М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Юпитер» про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , державний реєстратор Сватівської районної державної адміністрації Луганської області Дудник Людмила Борисівна, державний реєстратор - приватний нотаріус Сватівського нотаріального округу Харченко Олена Юріївна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до Фермерського господарства «Юпитер» про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі.

25 лютого 2020 року представник позивача подав уточнену позовну заяву до відповідача про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ №006222, виданого 09.12.1999 року Райгородською сільською Радою народних депутатів Сватівського району Луганської області, належить земельна ділянка з кадастровим номером :18:001:003, площею 7,4500 га, яка розташована на території Райгородської сільської ради Сватівського районуЛуганської області. 25.04.2012 між ним та відповідачем ФГ «Юпитер» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, про що у державному реєстрі було вчинено запис 11.06.2012 за № 01294.

30 вересня 2020 року було укладено додаткову угоду до вищевказаного договору, якою було внесені зміни до договору, а саме в п. 3.1 та продовжено дію договору на 9 років до 25.04.2061 року.

Згідно п. 4.1 Договору орендна плата складає 4674,28 грн. на рік. Однак, відповідач не виплачує йому орендну плату.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 2015 року по теперішній час позивач кошти в рахунок оренди земельного паю не отримував.

Розрахунок заборгованості з виплати орендної плати позивачу становить: 2015 р. - 4674,28 грн., 2016 р. - 4674,28 грн., 2017 р. - 4674,28 грн., 2018 р. - 4674,28 грн., 2019 р. - 4674,28 грн.

За період з 2015 р. по 2019 р. у ФГ «Юпитер» утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 23371,4 грн., яка станом на дату подачі позовної заяви не сплачена. Жодних дій, направлених на погашення заборгованості з орендної плати, відповідач не здійснив.

Ухилення орендаря від виконання своїх обов`язків за договором оренди землі позбавляє позивача, як власника земельної ділянки, отримувати плату за користування майном позивача, шо є суттєвим порушенням умов договору та прав позивача, носить систематичний характер (вчинені 2 і більше разів) і є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Тому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить розірвати договір оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладений між ним та відповідачем, розірвати додаткову угоду №1/2020 від 30 вересня 2020 року до договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладену між ним та відповідачем, скасувати державну реєстрацію речового права, здійсненого на підставі договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, скасувати державну реєстрацію додаткової угоди №1/2020 від 30 вересня 2020 року до договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, номер запису про інше речове право №38611581, здійснену 07 жовтня 2020 року. Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 20 липня 2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с.26).

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 14 грудня 2020 року до участі по цивільній справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , державного реєстратора Сватівської районної державної адміністрації Луганської області Дудник Л.Б., державного реєстратора приватного нотаріуса Сватівського нотаріального округу Харченко О.Ю. (т.1 а.с.175-176).

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 25 березня 2021 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та встановлено, що позивачем в позові помилково зазначено найменування відповідача як СФГ «Юпітер», оскільки найменування відповідача - ФГ «Юпитер», що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (т.2 а.с. 34).

Представник відповідача адвокат Гашинський М.А. подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідач визнає перебування земельної ділянки з кадастровим номером :18:001:0003, площею 7,4950 га, у власності позивача ОСОБА_1 , укладення між СФГ «Юпитер» та позивачем договору оренди вказаної земельної ділянки від 25 квітня 2012 року, здійснення державної реєстрації даного договору у відділі Держкомзему у Сватівському районі Луганської області 11.06.2012 р. за №01294. Відповідач не погоджується з правовою оцінкою обставин, наданих позивачем.

16 грудня 2011 року позивач ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 отримувати належні позивачу кошти, які нараховані за оренду земельної ділянки, належної йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛГ №006222. Строк вказаної довіреності не встановлений, тому відповідно до ч.1 ст.247 ЦК України, вона зберігає чинність до припинення її дії.

ОСОБА_2 , будучи представником позивача за довіреністю, протягом дії договору та по цей час отримував орендну плату відповідно до умов укладеного договору. При цьому відповідач справно сплачував податок на доходи фізичних осіб та земельний податок до Державного бюджету України. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні і не підлягають задоволенню ( т.1 а.с. 81).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Малик Д.О. позов підтримали з вищевикладених підстав, просять позовні вимоги задовольнити. Також позивач пояснив, що відповідач по цей час не виплачує йому орендну плату згідно договору оренди землі, жодної домовленості про виплату орендної плати наперед за договором від 25.04.2012 р. між ним та відповідачем не було.

Представник відповідача адвокат Гашинський М.А. у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що умови спірного договору оренди землі відповідачем виконувались у повному обсязі, орендна плата виплачувалась згідно наданої позивачем довіреності ОСОБА_2 . Також в ході судового розгляду пояснив, що у 2011 році позивачу була виплачена наперед орендна плата за спірним договором у сумі 30 000 грн. Вважає позов необґрунтованим, просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - державний реєстратор приватний нотаріус Сватівського нотаріального округу Харченко Олена Юріївна у судове засідання нез`явилась, подала до суду письмове пояснення на позовну заяву, де зазначила, що 07.10.2020 року нею, як особою яка наділена повноваженнями вчиняти певні дії щодо державної реєстрації, було зареєстровано заяву на реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером: :18:001:0003, заявником (Орендодавцем) виступав ОСОБА_1 від імені якого за діяв на підставі довіреність посвідченою 16.12.2011 року Другою Сватівською Державною нотаріальною конторою та зареєстрованою в реєстрі за № 2451, ОСОБА_2 .

При реєстрації даної заяви мною було перевірено повноваження представника Орендодавця, що підтверджується інформацією отриманою з Єдиного реєстру довіреностей в порядку інформаційного обміну від 07.10.2020 року о 10:23:08, яка зберігається в реєстраційній справі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в електронному вигляді. Після реєстрації заяви та сканування додаткової угоди до договору оренди в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно згідно п.2 ст.17 «Реєстраційна справа» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи були повернуті заявнику. Вказані реєстраційні дії були проведені з безумовним дотриманням вимог діючого законодавства.

Просить розглянути справи без її участі (т.2 а.с.50).

Третя особа - державний реєстратор Сватівської районної державної адміністрації Луганської області Дудник Людмила Борисівна у судове засідання нез`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності ( т.1 а.с.273, т.2 а.с. 49).

Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання нез`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (т.2 а.с.44).

Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 7,4950 га, кадастровий номер :18:001:0003, яка розташована на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю 1V-ЛГ № 006222, виданого 09.12.1999 року Райгородською сільською радою народних депутатів Сватівського району Луганської області, та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 06.03.2020 (т.1 а.с. 9-10, 13).

25 квітня 2012 року між позивачем ОСОБА_1 (орендодавцем) та СФГ «Юпитер» (орендарем) укладено договір оренди землі №26 /далі Договір/, відповідно до умов якого відповідач отримав у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 7,5 га, яка знаходиться на території Райгородської сільської ради Сватівського району. Договір оренди укладено на 15 років. Договір містить підписи позивача та керівника СФГ «Юпитер» Корлякової О.Б., підпис якої завірено печаткою підприємства Селянського фермерського господарства «Юпитер», ідентифікаційний код юридичної особи - 25364170 ( т.1 а.с. 145-146).

Вказаний договір оренди землі був зареєстрований у відділі Держкомзему у Сватівському районі Луганської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.06.2012 р. за №01294, про що у договорі є відповідний запис. Вказана обставина також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 06.03.2020 ( т.1 а.с. 9-10).

У пункті 4.1 Договору зазначено, що орендна плата сплачується орендарем щороку у розмірі 4674,28 грн., розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством ( не менше 1,5 відсотка грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням індексації). Форми орендної плати за оренду земельної ділянки на 1 рік, які встановлюються за домовленістю сторін, наведені в додатку до Договору, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п.4.3 Договору, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Орендар, за погодженням з орендодавцем, може перенести термін виплати орендної плати.

16 грудня 2011 року позивач ОСОБА_1 видав на ім`я ОСОБА_2 /третя особа по справі/ довіреність, яка посвідчена 16 грудня 2011 року державним нотаріусом Другої Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області А.В. Кривошея, зареєстрована в реєстрі за № 2451, згідно якої позивач уповноважив ОСОБА_2 отримувати належні йому кошти, які будуть нараховані за оренду земельної ділянки, розташованої на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, належної йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 1V-ЛГ № 006222, а також для виконання вказаних у довіреності повноваженьнадав представнику право, зокрема, укладати та підписувати будь-які договори цивільно-правового характеру, у тому числі договір оренди земельної ділянки, розписуватися за нього, одержувати усі належні йому кошти ( т.1 а.с. 82).

30 вересня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 (орендодавцем), від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_2 згідно довіреності від 16.12.2011 р., зареєстрованої в реєстрі за № 2451, та відповідачем Фермерським господарством «Юпитер» (орендарем) укладено додаткову угоду №1/2020 до договору оренди землі №26 від 25.04.2012 р., відповідно до умов якої було внесено зміни, зокрема до п.п.1, п.3.1 Договору оренди землі, та зазначено, що орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :18:001:0003, яка розташована на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, договір укладено на строк 49 років і діє до 25 квітня 2061 року з правом пролонгації. Додаткова угода підписана третьою особою по справі ОСОБА_2 та головою ФГ «Юпитер» Корляковою О.Б., підпис якої завірено печаткою підприємства Фермерського господарства «Юпитер», ідентифікаційний код юридичної особи - 25364170 (т.2 а.с. 18-19).

На підставі зазначеної додаткової угоди та спірного договору оренди землі 07 жовтня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано інше речове право на земельну ділянку - право оренди, номер запису 38611581. Державну реєстрацію іншого речового права вчинено приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Харченко О.Ю., що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №227693971 від 12.10.2020 ( т.1 а.с. 106).

21 жовтня 2020 року на підставі заяви позивача державний нотаріус Другої Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області А.В. Кривошея здійснив реєстрацію припинення дії вищевказаної довіреності посвідченої 16.12.2020, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 43051049 від 21.10.2020 (т.1 а.с. 105).

Як вбачається із договору оренди землі та додаткової угоди про договору оренди землі, вказані договори підписані головою підприємства відповідача ОСОБА_3 , підписи якої завірено печаткою підприємства, яке має ідентифікаційний код - НОМЕР_1 . При цьому вбачається, що станом на 25 квітня 2012 року /день укладення спірного Договору оренди/підприємство мало найменування Селянське фермерського господарства «Юпитер», а станом на 30 вересня 2020 року / день укладення додаткової угоди/ найменування підприємства - Фермерське господарство «Юпитер».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код юридичної особи - Фермерського господарства «Юпитер» - 25364170 (т.1 а.с.34-37).

Тобто, ідентифікаційний код юридичної особи, зазначений у спірному договорі оренди та додаткової угоди до договору оренди, є тотожнім.

Згідно з пунктом 6 Положення «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N118 , ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У даному випадку відбулась лише зміна найменування підприємства відповідача з Селянського фермерського господарства «Юпитер» на Фермерське господарство «Юпитер».

Отже, судом встановлено, що сторони перебувають у договірних відносинах, між сторонами укладено договір оренди землі.

Відповідно до умов договору оренди землі відповідач зобовязаний був у строк до 31 грудня поточного року виплачувати позивачу орендну плату у розмірі 4674,28 грн., але не менше 1,5 відсотка грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням індексації.

Згідно діючого законодавства відповідач, як орендар, при виплаті позивачу орендної плати також мав утримувати та перерахувати до бюджету податок на доходи фізичних осіб за рахунок коштів, що виплачуються у вигляді орендної плати, а саме на дохід виплачений позивачу. Особою, якій мала виплачуватись орендна плата, є сама позивач ОСОБА_1 .

Згідно виданої позивачем довіреності орендну плату мав право одержувати також ОСОБА_2 /третя особа по справі/, т.б. ОСОБА_2 мав право лише одержувати орендну плату, яка мала нараховуватись та виплачуватись саме позивачу ОСОБА_1 .

Згідно п.3 ч.1 ст.1006 ЦК України повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання договору оренди землі, посилається на систематичне порушення відповідачем умов договору оренди землі щодо виплати орендної плати, зокрема з 2015 р. по 2019 р.

Відповідач, не визнаючи позов, посилається на ту обставину, що відповідач згідно умов спірного Договору виплачував орендну плату позивачу, яку отримував ОСОБА_2 згідно довіреності. Також відповідач сплачував податок на доходи фізичних осіб та земельний податок.

На підтвердження виплати орендної плати відповідач надав суду довідки про сплату земельного податку та відсутності заборгованості з податок на доходи фізичних осіб /ПДФО/ ( т.1 а.с. 83-84), копії платіжних відомостей про виплату орендної плати за земельні паї за 2019 -2020 р.р. (т.1 а.с. 150-151), копію видаткового касового ордеру від 12.11.2018 (т.1 а.с. 152), копії платіжних доручень про сплату земельного податку №424, №487 (т.2 а.с. 28), копії видаткових касових ордерів №533 від 11.11.2015 р., №177 від 30.09.2016, № 342 від 28.08.2017 р. (т.2 а.с. 29, а.с. 29 зворот).

Суд, надаючи оцінку наданим відповідачем доказам, доходить наступного.

Платіжні відомості про виплату орендної плати за земельні паї за 2019-2020 р.р. містять відповідні записи про отримання ОСОБА_2 сум у розмірі 12 000 грн. Однак, вказані відомості не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження факту виплати орендної плати позивачу, оскільки не містять даних про те, що вказані суми нараховані і виплачені позивачу ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 отримав грошові кошти згідно довіреності саме за земельну ділянку, яка належить позивачу та передана в оренду відповідачу. Також сума 12000 грн. не вказана у якості орендної плати у спірному договорі оренди, доказів того, що сторонами було узгоджено іншу суму орендної плати суду надано не було. Отримувачем орендної плати не вказаний сам позивач. Також платіжні відомості не містять дату таких виплат.

У видаткових касових ордерах №533 від 11.11.2015 р., №177 від 30.09.2016, № 342 від 28.08.2017 р. та від 12.11.2018 (т.2 а.с. 26 зворот, т.2 а.с. 29, а.с. 29 зворот) вказано про отримання ОСОБА_2 орендної плати за пай за 2015 р., 2016 р., 2017 р., 2018 р. та вказані суми відповідно 4874 грн., 5838,18 грн., 11000 грн., 12000 грн. Однак, дані видаткові ордери не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 отримував орендну плату за пай, належний позивачу, згідно довіреності. Також суду не надано належних доказів того, що зазначені суми у видаткових касових ордерах являються саме сумами орендної плати у розмірі, визначеному п.4.1 Договору. Тому вказані ордери не можуть бути належними та достатніми доказами на підтвердження факту виплати орендної плати відповідачем саме позивачу.

Також суд не може взяти до уваги на підтвердження факту виплати орендної плати позивачу за період 2015-2019 роки надані відповідачем довідки, які не містять номеру та дати їх видачі, про сплату земельного податку та відсутності заборгованості з ПДФО ( т.1 а.с. 83-84). Дані довідки видані відповідачем та не підтвердженні відповідними бухгалтерськими даними і даними податкового органу.

Суд зазначає, що відомості про сплату земельного податку не являються підтвердженням виплати орендної плати стороні договору.

Судом досліджено відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків позивачу ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2015 по 2 квартал 2019 року ( т.1 а.с. 14).

Згідно даних відомостей за вказаний період позивач не отримував доходи від відповідача - ФГ «Юпитер», що являється доказом тієї обставини, що відповідачем не виплачувалась орендна плата позивачу за вказаний період.

Аналізуючи вищевказані докази, надані сторонами суду, у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження виплати позивачу орендної плати за період з 2015 року по 2019 рік згідно п.4.1 спірного Договору.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також у судовому засіданні представник відповідача посилається як на доказ на підтвердження виплати позивачу наперед орендної плати у сумі 30 000 грн. згідно договору оренди від 25.04.2012 р.

Судом досліджено надану представником відповідача копію видаткового касового ордеру від 16.12.2011 року. З копії ордеру вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було виплачено 16.12.2011 р. відповідачем суму у розмірі 30 000 грн. за оренду пая, при цьому не зазначено якого саме паю та за який період виплачена орендна плата (т.2 а.с.77). Позивач у судовому засіданні пояснив, що відповідачем було виплачено йому суму у розмірі 30 000 грн., однак, це орендна плата була виплачена за попереднім договором оренди землі, який був укладений з відповідачем. Жодної домовленості про виплату орендної плати наперед за договором від 25.04.2012 р. між ним та відповідачем не було. Представник відповідача також зазначив у судовому засіданні, що до 2012 року між сторонами був укладений договір оренди землі.

Оцінюючи як доказ по справі на підтвердження доводів представника відповідача суд зазначає, що надана представником відповідача копія видаткового касового ордеру від 16.12.2011 року не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виплати орендної плати позивачеві наперед за договором від 25.04.2012, оскільки вказана сума виплачена позивачу у 2011 році до укладення спірного Договору. Умови договору оренди землі від 25.04.2012 не містять положень щодо виплати позивачеві відповідачем орендної плати за цим договором наперед у сумі 30 000 грн. Даний видатковий касовий ордер не стосується предмету судового розгляду по даній справі.

Крім того, представник відповідача зазначив, що орендну плату по договору від 25.04.2012 отримував представник за довіреністю ОСОБА_2 , на підтвердження чого надав суду вищевказані видаткові касові ордери та платіжні відомості, оцінку яким суд надав вище. Надаючи суду копію видаткового касового ордеру від 16.12.2011 р. представник відповідача посилається на ту обставину, що орендна плата була виплачена позивачеві наперед, що само по собі суперечить доводам відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву, про те, що орендну плату отримував представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 , а також доводам представника відповідача у судовому засіданні.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що суми орендної плати, які були виплачені у період з 2015 по 2019 рік включно ОСОБА_2 за довіреністю відповідають розміру орендної плати, зазначеному у п.4.1 Договору? так як з виплата орендної плати була здійснена з врахуванням індексації та нормативно-грошової оцінки землі, то суд не може взяти до уваги такі доводи, оскільки вони є голослівними, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Також доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо сплати відповідачем повністю ПДФО та земельного податку до Державного бюджету України з посиланням на довідки відповідача, суд не може взяти до уваги, оскільки надана відповідачем довідка без дати видачі та номеру ( т.1 а.с.84) не являється належним та допустимим доказом оплати відповідачем податку на доходи фізичних осіб щодо позивача ОСОБА_1 та відповідно доказом виплати орендної плати позивачу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 частини першої статті 611 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» / в редакції на час укладення спірного договору оренди землі/ істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду нагадує, що у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Отже, факт систематичного порушення умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати як систематична несплата орендної плати так і систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, є підставою для розірвання такого договору.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині розірвання договору оренди землі та додаткової угоди до договору оренди землі, а тому спірні договори слід розірвати.

Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації речового права, здійсненої на підставі спірних договорів, то суд доходить наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 IV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зміст зазначеної правової норми свідчить про те, що законом встановлено спосіб судового захисту порушених прав та інтересів особи, зокрема, як скасування державної реєстрації прав на підставі судового рішення.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За таких обставин, зважаючи на факт розірвання судом спірних договорів, на підставі яких була проведена державна реєстрація прав, що свідчить про припинення речового права, суд приходить до висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту, його відповідність змісту відповідного права та характеру його порушення, та вважає заявлені позивачем до відповідача вимоги в частині скасування державної реєстрації речового права законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 3095,00 грн. ( а.с. 1).

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Юпитер» про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі, - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Юпитер» щодо земельної ділянки площею 7,495 га, кадастровий номер :18:001:0003, розташованої на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Сватівському районі Луганської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.06.2012 за №01294.

Розірвати додаткову угоду №1/2020 від 30 вересня 2020 року до договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладену між ОСОБА_1 та ФГ «Юпитер» щодо земельної ділянки кадастровий номер :18:001:0003, розташованої на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області,номер запису про інше речове право - право оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 07 жовтня 2020 року № 38611581.

Скасувати державну реєстрацію речового права, здійсненого на підставі договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «Юпитер» щодо земельної ділянки площею 7,495 га, кадастровий номер :18:001:0003, розташованої на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, зареєстрованого 11.06.2012 відділом Держкомзему у Сватівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 01294.

Скасувати державну реєстрацію іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право №38611581, здійснену 07 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Харченко О.Ю. на підставі додаткової угоди №1/2020 від 30 вересня 2020 року до договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26.

Стягнути з Фермерського господарства «Юпитер» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3095 грн. 00 коп. /три тисячі дев`яносто п`ять грн. 00 коп./.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складено 04 червня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Малик Дмитро Олексійович, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Фермерське господарство «Юпитер», місцезнаходження: 92624, Луганська область, Сватівський район, с. Райгородка, .

Представник відповідача: адвокат Гашинський Михайло Артурович, місцезнаходження: 92600, Луганська область, м. Сватове, вул. Державна, 47/2.

Повний текст рішення складено 04 червня 2021 року.

Суддя Л.П. Бабічева