Справа № 495/6360/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 травня 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання рішень Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року №3886 та від 29.11.2017 року №419 недійсними; визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на Ѕ частину земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га, кадастровий номер :02:022:0102 та Ѕ частину садового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №357 та недійсним договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №819,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання рішень Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року №3886 та від 29.11.2017 року №419 недійсними; визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на Ѕ частину земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га, кадастровий номер :02:022:0102 та Ѕ частину садового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №357 та недійсним договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №819.

Стислий виклад позиції позивача та його представників

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про смерть від 20.02.2017 року. Після її смерті залишилася спадщина, яка, зокрема, складається із земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га та садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена земельна ділянка та садовий будинок належали ОСОБА_7 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 083076 від 12.04.1999 року та Свідоцтва про право власності від 26.03.2001 року. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть від 17.08.2015 року. Після її смерті спадкоємцем був ОСОБА_8 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 , однак не отримав свідоцтво про право на спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер, відповідно до свідоцтва про смерть від 28.10.2015 року. Спадкоємцем ОСОБА_8 був ОСОБА_9 , який прийняв спадщину, але не отримав свідоцтво про право на спадщину після його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9 , відповідно до свідоцтва про смерть від 19.07.2016 року. Після його смерті була заведена спадкова справа №226/2016 у Пятій одеській державній нотаріальній конторі. Відповідно до заповіту від 27.04.2016 року, ОСОБА_9 заповів усе своє майно ОСОБА_6 . ОСОБА_6 прийняла спадщину, але не отримала свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_6 є матірю позивача. Після її смерті, була відкрита спадкова справа №120/2017 у Пятій одеській державній нотаріальній конторі. Спадкоємцем ОСОБА_6 є її дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину. Згідно свідоцтво про право на спадщину від 17.11.2017 року реєстровий номер №2-835, видане державним нотаріусом Данкогло В.В. після смерті ОСОБА_6 (а.с.169), спадкоємцями якої є мати - ОСОБА_10 та позивачка ОСОБА_1 . В цьому свідоцтві зазначено наступне: Спадщина на яку видано свідоцтво.....належала ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ….спадкоємцем якої був згідно заповіту … ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із його смертю згідно ст.1276 ЦК України, спадщина перейшла до його батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ, спадкоємцем якого згідно заповіту посвідченого …була ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Таким чином, нотаріусом, яким видано свідоцтво з`ясовано та встановлено наявність спадкових прав позивачки на майно ОСОБА_7 .. Зокрема, встановлено, що позивачка та її бабка ОСОБА_10 є спадкоємцями ОСОБА_6 , яка є спадкоємицею ОСОБА_9 , який є спадкоємцем ОСОБА_11 , який є спадкоємцем ОСОБА_7 .. ОСОБА_1 зверталася до Малиновської державної нотаріальної контори у м.Одеса (на даний час спадкова справа передана в провадження Малиновської державної нотаріальної контори у м.Одеса) із заявою від 15.05.2019 року про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, позивачу було відмовлено, оскільки вона немає оригіналів правовстановлюючих документів, відповідно до постанови від 16.05.2019 року. Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки, після смерті ОСОБА_7 (яка була власницею спірної земельної ділянки та будинку), усі спадкоємці спадщину приймали, але не оформлювали належним чином документів на спадкове майно. Позивач не має у наявності доказів родинних відносин та прийняття спадщини між усіма вище перерахованими родичами, однак, за її даними всі документи наявні у матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 (яка містить у собі спадкові справи до майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ), з яких вбачається, що позивач є спадкоємцем спірної земельної ділянки та садового будинку. Після смерті матері позивача, відкриття спадкової справи та визначення кола спадкоємців, позивачем випадково було отримано Інформаційну довідку від 02.04.2019 року №161932074, відповідно до якої спірна земельна ділянка належить ОСОБА_2 . Право власності за ОСОБА_2 було зареєстровано на підставі рішення Затоківського селищної ради від 29.09.2015 року №3886 КП Департамент державної реєстрації. Таким чином, ОСОБА_7 (власниця земельної ділянки) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вже 29.09.2015 року, було прийнято рішення Затоківської селищною радою про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 .. Згідно Витягу від 27.05.2019 року, спірна земельна ділянка на даний час перебуває у власності ОСОБА_4 . Він зареєстрував своє право власності на підставі рішення Затоківської селищної ради від 29.11.2017 року, серія та номер 419. Отже, має місце порушення порядку спадкування майна та передання його у власність сторонній особі незаконним способом. Садовий будинок належить ОСОБА_3 , який зареєстрував своє право власності на підставі договору купівлі-продажу №357 від 23.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В.. В звязку з чим, незрозуміло, яким чином невідома особа купила будинок, який належав на праві власності ОСОБА_7 та повинен був перейти до її спадкоємців. Селищною радою не надано жодних пояснень, яким чином було винесено рішення про передання земельної ділянки, яка не знаходилась у комунальній власності громади, сторонній особі вже через місяць після смерті ОСОБА_7 . Навіть не пройшло шість місяців для встановлення кола спадкоємців. Якщо майно належало на праві приватної власності особі, а в неї не виявилось би спадкоємців, то селищна рада зобов`язана була звернутись до суду із вимогами про визнання спадщини відумерлою, але, цього зроблено не було. В матеріалах реєстраційної справи знаходиться оскаржуване рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року, серія та номер 3886, з якого вбачається, що пунктом другим спірну земельну ділянку передано у приватну власність ОСОБА_2 , при цьому немає жодної згадки про підставу такого передання. Теж саме стосується рішення Затоківської селищної ради від 29.11.2017 року, серія та номер 419, яким було передано у власність ОСОБА_4 .

Стислий виклад позиції відповідача Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

Відповідач скористався своїм правом та на адресу суду 10.09.2019 року надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У зв`язку зі смертю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (право власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД №083076) та садовий будинок, розташований на вказаній земельній ділянці (право власності на підставі свідоцтва про право власності на садовий будинок № НОМЕР_1 , видане Затоківською селищною радою 15.11,2000 року за №305). Зважаючи на відсутність заповіту складеного ОСОБА_12 за життя, відповідно до положень ЦК України спадкування належного їй на праві власності майна, прав та обов`язків здійснюється за законом. Відповідно до положень глави 86 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст.1261-1265 ЦК України визначена наступна черговість осіб, що мають право на спадкування за законом. Однак, позивачем не було надано жодних пояснень та доказів щодо ступеня спорідненості померлої ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , який як стверджує позивач був її спадкоємцем. Також позивачем не надано жодного та доказу стосовно твердження, що ОСОБА_14 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 та не роз`яснено яким чином та в якому обсязі відбулося прийняття спадщини померлої. Так, ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, з доводів заявлених в позовній заяві не вбачається можливим встановити факт спорідненості померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та визначити чи дійсно він мав право на спадкування спірного майна за законом, як це стверджує позивач. Також не роз`яснено та не доведено факту отримання ОСОБА_15 спадкового майна, адже у випадку ствердження щодо прийняття спадщини в порядку ст.1268 ЦК України не вказано та не доведено факту постійного проживання спадкоємця разом з померлою на час відкриття спадщини. В разі прийняття ОСОБА_8 спадщини за померлою ОСОБА_12 в порядку ст.1269 ЦК України, а саме у разі якщо під час відкриття спадщини він постійно не проживав з померлою, не надано до суду доказу звернення ним до нотаріуса з відповідною заявою. Відповідно до ст.331 ЦК України якщо нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Таким чином, зважаючи на відсутність доказів та неможливість встановити і підтвердити істотні факти, визначити підстави, законність та сам факт отримання ОСОБА_15 спадкового майна не надається можливим. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Ст.1225 ЦК України встановила, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага (ст.177 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 ЗК). Виходячи з положень ст.182 ЦК України, виникнення, перехід і припинення права власності на нерухоме майно підлягають державній реєстрації. Однак, ані ОСОБА_8 , ані його спадкоємцем ОСОБА_9 не було оформлено та зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку та садовий будинок, а отже, відсутні будь-які докази належності їм вказаного майна на праві власності. Враховуючи вищенаведене, доводи позивача стосовно її права власності на спірне майно в порядку спадкування є безпідставними та недоведеними.

Рух справи у суді та процесуальні дії

17.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, в якому просить:

- визнати недійсним рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року №3886, яке є підставою передачі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га. у власність ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним рішення Затоківської селищної ради від 29.11.2017 року, серія та номер 419, яке є підставою передачі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га. у власність ОСОБА_4 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га., кадастровий номер :02:022:0102 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу серія та номер 357 від 23.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В., за яким було передано у власність ОСОБА_3 садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.1-21).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2019 року позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків (т.1 а.с.29-30).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с.79-80).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2019 року в порядку забезпечення доказів з Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради (вул.Приморська 21, смт.Затока, м.Білгород-Дністровський, Одеської області) витребувана належним чином завірена копія рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року, серія та номер 3886, яким було передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га., цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:022:0102 та належним чином завірена копія рішення Затоківської селищної ради від 29.11.2017 року, серія та номер 419, яким було передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га., цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:022:0102; у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В. (Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт.Затока, вул.Приморська 20) витребувана належним чином завірена копія нотаріальної справи до договору купівлі-продажу серія та номер 357 від 23.04.2019 року, за яким було передано у власність ОСОБА_3 садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; з Малиновської нотаріальної контори у м.Одеса (м.Одеса, площа Деревянка Бориса, будинок 1) витребувана належним чином завірена копія спадкової справи №120/2017 до майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області (м.Одеса, вул.Старицького 10а) витребувана належним чином засвідчена копія реєстраційної справи на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та з КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» (Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Михайлівська 23) витребувана інформація на кого був зареєстрований садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.81-83).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2019 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га., кадастровий номер :02:022:0102, яка належить ОСОБА_5 та садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 (т.1 а.с.84-86).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2019 року ОСОБА_5 залучено до участі у справі №495/6360/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради про визнання рішення недійсним та визнання права власності у порядку спадкування в якості співвідповідача (т.2 а.с.251-252).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2019 року з Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області витребувана належним чином засвідчена копія реєстраційної справи на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.253-254).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2020 року в порядку забезпечення доказів з виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради витребувана належним чином завірена копія реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та з Білгород-Дністровського міського державного архіву витребувана належним чином завірена копія рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року, серія та номер 3886, яким було передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га., цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:022:0102 та належним чином завірена копія рішення Затоківської селищної ради від 29.11.2017 року, серія та номер 419, яким було передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га., цільове призначення: для індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:022:0102 (т.3 а.с.42-43).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2020 року в порядку забезпечення доказів з Пятої Одеської нотаріальної контори витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.3 а.с.44-45).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2020 року цивільна справа №495/6360/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_5 про визнання рішення недійсним та визнання права власності у порядку спадкування та цивільна справа №495/6638/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Затоківська селищна рада Одеської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, повернення безпідставно отриманого майна, об`єднані в одне провадження та присвоєно номер справи №495/6360/19 (т.3 а.с.47-48).

Матеріали цивільної справи №495/6638/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Затоківська селищна рада Одеської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, повернення безпідставно отриманого майна (т.3 а.с.49-175).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2020 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Тимченко Миколи Миколайовича про зупинення провадження по цивільній справі №495/6360/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_5 про визнання рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року недійсним, визнання рішення Затоківської селищної ради від 29.11.2017 року недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину садового будинку та визнання недійсним договір купівлі-продажу від 23.04.2019 року та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Затоківська селищна рада Одеської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, повернення безпідставно отриманого майна та визнання права власності на садовий будинок та земельну ділянку до закінчення розгляду цивільної справи №495/361/18 за заявою Затоківської селищної ради про визнання спадщини відумерлою відмовлено (т.4 а.с.80-82).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2020 року підготовче провадження по цивільній справі №495/6360/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_5 про визнання рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року недійсним, визнання рішення Затоківської селищної ради від 29.11.2017 року недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину садового будинку та визнання недійсним договір купівлі-продажу від 23.04.2019 року та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Затоківська селищна рада Одеської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, повернення безпідставно отриманого майна та визнання права власності на садовий будинок та земельну ділянку закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (т.4 а.с.83-84).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2021 року замінено неналежного відповідача Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради на належного відповідача Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області по цивільній справі №495/6360/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_5 про визнання рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року недійсним, визнання рішення Затоківської селищної ради від 29.11.2017 року недійсним, визнання права власності в порядку спадкування на Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину садового будинку та визнання недійсним договір купівлі-продажу від 23.04.2019 року та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Затоківська селищна рада Одеської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, повернення безпідставно отриманого майна та визнання права власності на садовий будинок та земельну ділянку .

Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Інші учасники справи в судове засідання не зявились, повідомлялись, причини неявки суду не відомі, своїми правами на подання відзиву на позовну заяву не скористались, відзиву на позовну заяву не подали та не повідомили причини його неподання, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів, їх представників та третьої особи, на тих доказах, які надані до суду.

Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належнимчином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідачі у судове засідання не з`явились без поважних причин та не повідомили про причин неявки, суд відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідачів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1,2 та 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, докази, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17.08.2015 року.

На підставі оглянутих у судовому засіданні копій свідоцтва на право власності від 26.03.2001 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради від 15.11.2000 року №305 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №083076, виданий на підставі рішення VІ сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради від 30.12.1998 року №19, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №552 встановлено, що на час смерті ОСОБА_7 на праві власності належав садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,0076 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_7 19.08.2014 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В., зареєстрований в реєстрі за №1376, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право, заповідала ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 , як спадкоємець за заповітом в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_7 не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 28.10.2015 року.

15.12.2015 року відповідно до ст.1270 ЦК України у встановлений законом строк до Пятої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 звернувся ОСОБА_9 , який є батьком померлого спадкодавця, факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 14.08.1984 року.

ОСОБА_9 , як спадкоємець не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у липні 2016 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 19.07.2016 року.

За життя 27.04.2016 року ОСОБА_9 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Пятої одеського державної нотаріальної контори Данкогло В.В., зареєстрований в реєстрі за №2-232, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складось, все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме право, заповідав ОСОБА_6 .

12.08.2016 року у встановлений законом строк до Пятої одеської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_9 , спадкова справа №226/2016.

18.02.2017 року ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на частину спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_9 ..

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 20.02.2017 року.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщину, яка складається в тому числі з садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0076 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За життя спадкодавець ОСОБА_6 заповіту не склала, а тому спадкування її майна здійснюється за законом.

Позивач ОСОБА_1 доводиться донькою померлій ОСОБА_16 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 25.08.1979 року.

Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №120/2017, яка заведена після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , позивач ОСОБА_1 23.05.2017 року звернулась до Пятої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , а 06.10.2017 року до Пятої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 звернулась ОСОБА_10 , яка є матірю померлої ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 від 28.01.1950 року.

Таким чином, після смерті спадкодавця ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги за законом є позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , які прийняли спадщину, подавши у шестимісячний строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

23.01.2018 року спадкоємцям першої черги за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_10 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після померлої ОСОБА_6 ..

Проте, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо спадкового майна - земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0076 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , оскільки державна реєстрація права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. В матеріалах спадкової справи №120/2017 до майна померлої ОСОБА_16 відсутні документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця, що підтверджується постановою державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м.Одесі від 16.05.2019 року.

Крім того, в постанові державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м.Одесі від 16.05.2019 року зазначено, що згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за іншим власником.

Позивач ОСОБА_1 не може реалізувати свої спадкові права на частину спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 , оскільки, після смерті ОСОБА_7 , яка була власником земельної ділянки та садового будинку на підставі свідоцтва на право власності від 26.03.2001 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради від 15.11.2000 року №305 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №083076, виданий на підставі рішення VІ сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради від 30.12.1998 року №19, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №552, усі наступні спадкоємці фактично спадщину приймали, але внаслідок смерті не встигали оформити право власності на майно, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідачно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статті 1261-1265 ЦК України визначають коло осіб, що входять до першої, другої, третьої, четвертої та п`ятої черг спадкоємців за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до підпунктів 4.15, 4.18 пункту 4 "Видача свідоцтва про право на спадщину за законом" глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу II "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п/п 4.15).

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Позивач стверджує, що після смерті матері ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0076 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , у встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері матері ОСОБА_6 , проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений садовий будинок та земельну ділянку, нотаріусом було відмовлено, оскільки, позивачем, як спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю ОСОБА_6 .. На підставі чого, позивач за захистом свого порушеного права звернулась до суду про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: садовий будинок та земельну ділянку, яке входить до складу спадщини за правилами позовного провадження.

Проте заявлені позивачем позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно за нею, як спадкоємцем не підтверджені належними доказами про набуття у передбаченому законом порядку спадкодавцем ОСОБА_6 права власності на спірне майно, що виключає можливість визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 права власності на спадкове майно у вигляді садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0076 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з огляду на наступне.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Відповідно до ст.316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації.

Відповідно до частин другої, третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

До складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстроване в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

Згідно ст.125 ЗК України, право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" дано роз`яснення про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Якщо станом на день смерті спадкодавець не набув у визначеному законом порядку право власності на майно, то за спадкоємцем в порядку спадкування не може бути набуте право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів підтверджуючих, що за життя спадкодавець ОСОБА_6 в установленому законом порядку було оформлено та зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно, а тому відповідно відсутні підстави, визнавати в порядку спадкування права власності за позивачем.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_6 за життя у встановленому порядку не набула право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0076 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому це майно не є об`єктом спадкування і не увійшло до спадкової маси, а тому за позивачем не може бути визнано право власності на вказане майно, що свідчить про відсутність порушеного права у позивачу стосовно нього.

Що стосується позовних вимог про визнання рішеннь Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29 вересня 2015 року №3886 і рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29.11.2017 року №419 недійсними та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №357 і недійсним договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №819 суд зазначає, що вони є похідними вимогами від позовних вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 ..

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізовуючи право на судовий захист та звертаючись до суду з позовом, позивач повинен довести в установленому законом порядку порушення його права, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес).

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Під час розгляду справи, судом було встановлено, що майно у вигляді земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0076 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки державна реєстрація права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 не є об`єктом спадкування та не увійшло до спадкової маси, оскільки за життя спадкодавець у встановленому законом порядку не оформила право власності на нього, а отже наведе свідчить про відсутність порушеного права позивача та можливість його захисту.

Оскільки, судом не встановлено порушенного права та охоронюваних законом інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у цьому випадку, за таких підстав, суд не вбачається правових підстав для скасування рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29 вересня 2015 року №3886; рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29.11.2017 року №419 та недійсними договору купівлі-продажу від 23.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №357 і договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №819.

Керуючись Керуючись ст.ст.4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання рішень Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року №3886 та від 29.11.2017 року №419 недійсними; визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на Ѕ частину земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га, кадастровий номер :02:022:0102 та Ѕ частину садового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №357 та недійсним договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстрований в реєстрі за №819 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Заверюха