Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 січня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 29.06.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMB 320 D д.н.з. НОМЕР_1 , який належить відповідачу ОСОБА_2 . Внаслідок цього ДТП автомобіль здійснив наїзд на світлфорний об`єкт та поручень зі сходами, в результаті чого транспортний засіб та елементи вулично-шляхової мережі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, через порушення п.2.3 ПДР України. Вказане ДТП мало місце по вул.Богдана Хмельницького, будинок 5 в м.Білій Церкві. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 227.07.2020 року, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Позивач зазначає, що йому внаслідок вказаних дій відповідача була спричинена матеріальна шкода, сума збитків розрахована інженером-проектуальником ОСОБА_3 . Оскільки вина відповідача щодо пошкодженого майна позивача встановлена постановою суду, кошти на ремонт майна підтверджені належним чином, то позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП в сумі 22 309 грн. 00 коп. та відшкодувати судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, та був викликаний через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення в нежитловій будівлі літ. «А» по АДРЕСА_1 (а.с.24).

Судом встановлено, що 29.06.2020 року по вул. Богдана Хмельницького, 5 в м.Білій Церкві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMB 320 D д.н.з. НОМЕР_1 , який належить відповідачу ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль здійснив наїзд на перешкоду, світлфорний об`єкт та поручень зі сходами, в результаті чого транспортний засіб та елементи вулично-шляхової мережі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, внаслідок порушення п.2.3 ПДР України.

Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2020 року (справа № 357/6414/20) ОСОБА_2 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та визнаний винним, підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу 420 грн. (а.с.11).

Згідно ч.4ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що своїми діями відповідач спричинив матеріальні збитки позивачу, сума збитків розрахована інженером-проектуальником ОСОБА_3 , яка має право здійснювати таку діяльність відповідно до кваліфікаційного сертифікату серії АР №014567, виданого рішенням Атестаційної архітектурно-будівельної комісії від 10.07.2018 року. Оскільки вина відповідача щодо пошкодженого майна позивача встановлена постановою суду, кошти на ремонт майна підтверджені належним чином, а тому просить суд стягнути з відповідача винуватця ДТП ОСОБА_2 завдану шкоду.

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, позивач звернувся до інженера -проектуальника ОСОБА_3 , яка має право здійснювати таку діяльність відповідно до кваліфікаційного сертифікату (серії АР №014567, виданого рішенням Атестаційної архітектурно-будівельної комісії від 10.07.2018 року) (а.с.7).

Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва, локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 ремонт ганку по вул.Богдана Хмельницького 5 в м.Біла Церква Київської області розмір будівельних робіт становить 17835 грн. (а.с.12-14) та необгрунтовані витрати згідно підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису №2-1-1 (будівельні роботи) на суму 22309 грн. (а.с.15-21).

Згідно договору про поділ нежитлового приміщення в натурі та припинення спільної часткової власності 24.03.2010 року, позивач ОСОБА_1 набув право власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості -нежитлове приміщення, зазначеного на плані літерою А, що знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с.22-25).

При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п.1 ч.І ст.1188 ЦПК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

А згідно ч. 1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП - 22 309 грн., згідно кошторисного розрахунку. Однак, дослідивши наданий позивачем зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, суд вважає, що він не відповідає критерію достатності та достовірності для встановлення обставин, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог в частині визначення суми матеріальної шкоди.

Суд, надавши оцінку доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та слід стягнути з відповідача на користь позивача 17835 грн., оскільки саме така сума обґрунтована та в підрахунку становить прямі витрати по кошторису, а сума в 4474 грн.- це кошти на оплату 5 днів непрацездатності внаслідок травми, кошти на оплату єдиного внеску на величину допомоги на тимчасову втрату непрацездатності понад 5 днів. Однак, така сума необґрунтована і не доведена, суду не надано доказів кому і чим було заподіяно травму, період захворювання та, в даному випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача прямі витрати на будівельні роботи по відновленню пошкодженого майна.

В силу ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень. А тому, суд даючи оцінку наданим доказам, встановленим обставинам по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та слід стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, а тому, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.22,23,979,1166,1187 ЦК України, Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», 12, 81, 141, 259, 263-265, 268,280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ((ІПН НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17835 грн.(сімнадцять тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. (вісімсот вісімдесят гривень вісімдесят копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 26.01.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола