_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/711/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

03.06.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2021 року в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду адвокат Воронюк М.О. з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміної Марії Ігорівни про державну реєстрацію права власності, за індексним номером 52934574, за ОСОБА_3 на 1/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,1442 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 36987656);

- відновити становище, яке існувало до порушення, а саме відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 1/4 земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкту нерухомого майна: 101).

Ухвалою судді від 03.06.2021 року провадження у справі відкрито.

Разом із пред`явленим позовом до суду надано клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просить:

-Накласти арешт на ј частку земельної ділянки, яка зареєстрована за ОСОБА_3 (номер запису: 37139624), та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1442 га (номер об`єкту нерухомого майна: 101);

-Заборонити будь-яким державним реєстраторам, державним або приватним нотаріусам, та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з відчуження, передачі в оренду, та (або) в користування за цивільно-правовими угодами ј частки земельної ділянки, яка зареєстрована за ОСОБА_4 (номер запису: 37139624), та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1442 га (номер об`єкту нерухомого майна: 101);

-Заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з перешкоджання, перебувати та користуватися ј часткою земельної ділянки, яка зареєстрована за ОСОБА_3 (номер запису: 37139624), та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1442 га (номер об`єкту нерухомого майна: 101).

При цьому представник ОСОБА_1 посилається на те, що державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на ј земельної ділянки за ОСОБА_3 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.06.2015 року по справі №1512/3763/2012, на підставі чого також було виключено з Реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку. Адвокат наголошує на тому, що вказаним рішенням лише було визнано право ОСОБА_3 на оформлення та одержання в установленому порядку державного акту на землю, а не право власності на неї, що свідчить про те, що державним реєстратором Хоміною М.І. було прийнято протиправне рішення, оскільки будь-яких правових підстав для виключення відомостей про право власності ОСОБА_1 та проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_3 не існувало та не існує по сьогодні.

Представник позивача також вказує, що, враховуючи існування реальної загрози відчуження чи переоформлення частки земельної ділянки ОСОБА_3 на інших осіб, існує нагальна потреба в забезпеченні позову.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та з урахуванням предмету спору у даній справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову, а саме в частині накладення арешту на спірну частину земельної ділянки, що є спів мірним з заявленими вимогами. Щодо інших заборон, про які просить представник позивача в заяві про забезпечення позову, суд вважає, що вказані вимоги є надмірно заявленими, а накладення арешту на спірний об`єкт нерухомості є достатнім самостійним засобом забезпечення даного позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Накласти арешт на ј частку земельної ділянки, яка зареєстрована за ОСОБА_3 (номер запису: 37139624), та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1442 га (номер об`єкту нерухомого майна: 101).

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Направити копію ухвали до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О.В.