Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/9839/20

Провадження 2/712/524/21

29 січня 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 року позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, посилаючись на те, що на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 16 травня 2020 року позивачу належить домоволодіння АДРЕСА_2 . В даному домоволодінні зареєстрований відповідач, однак з 2018 року не проживає в житловому приміщенні, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла. Перешкод в користуванні позивач не створював, його реєстрація за даною адресою не дозволяє позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися будинком на власний розсуд, що обмежує його законні права як власника.

Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 .

03 листопада 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву залишено без руху.

18 листопада 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується укладеним між сторонами договором дарування від 15 травня 2020 року посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори.

Після відчуження квартири відповідач продовжує бути зареєстрований у вказаному житловому будинку з 27.01.2009 року, що підтверджується відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації ЧМР.

Відповідно до актів опитування сусідів від 09.01.2048, 03.04.2018, 14.08.2018, 04.01.2019, 14.09.2020 відповідач в житловому будинку не проживає, в утриманні будинку участі не бере.

Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

Пред`являючи позов, позивач посилається на те, що відповідач не є членом сім`ї, однак залишається зареєстрованим у спірному житловому будинку, однак в ньому не проживає.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст.317,383ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Суд виходить з того, що шляхом відчуження квартири за договором дарування від 15.05.2020р. відповідач з власної волі припинив право користування спірною квартирою, оскільки умовами вказаного договору сторонами не погоджувалось право відповідача після відчуження квартири проживати чи бути зареєстрованим у відчуженій ним квартирі.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки реєстрація відповідача ОСОБА_2 у спірному житловому приміщенні створює перешкоди позивачу у користуванні його житловим будинком, чим порушує його права як власника, збільшуючи витрати по оплаті комунальних послуг, порушені права та законні інтереси позивача підлягають до поновлення та судового захисту. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування відповідачем судових витрат.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266, 280-282 ЦПК України, ст.391 ЦК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Черкаського апеляційного суду) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, відповідачем у випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 29 січня 2021 р.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2