Дата документу 20.01.2021 Справа № 310/5554/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/554/20 Головуючий у 1 інстанції Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц/807/243/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в особі державного реєстратора Ільющенкова С.О., треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в особі державного реєстратора Ільющенкова С.О., треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що позивач був власником 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на житло. 1/4 частка вищевказаної квартири належить йому на підставі договору купівлі-продажу.

09.07.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії, згідно якого останній зобов`язується надати позичальнику грошові кошти окремими частинами (траншами) зі сплатою 14 % річних в межах максимального ліміту заборгованості до 59400 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту до 08.07.2018 року, з наступними змінами.

В грудні 2018 року позивач дізнався, що 28.11.2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Ільющенковим С.О. за ПАТ «Укрсоцбанк» зареєстровано право власності на вищевказану квартиру на підставі договору іпотеки.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.03.2020 року скасовано запис про право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк».

Оскільки відповідач на даний час є власником спірної квартири та може нею розпорядитися, просив суд вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк».

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року вжито заходи забезпечення позову.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа Банк».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду АТ «Альфа Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норми процесуального права, просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання законного рішення суду у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що предметом даного позову є скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності за AT «Альфа-Банк» на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, спір, що виник між сторонами за своєю сутністю є спором щодо права відповідача на спірне майно та відновлення права позивача на спірну квартиру.

Колегією суддів встановлено, між сторонами існує спір щодо захисту права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру.

Суд першої інстанції здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, та дійшов обґрунтованого висновку щодо застосування заходу забезпечення позову.

Крім того, з матеріалів оскарження вбачається, що постановою Запорізького апеляційного суду від 18.03.2020 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» в особі Бердянського відділення АТ «Укрсоцбанк», виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області,треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний № 44343581 від 30 листопада 2018 року про реєстрацію права власності та державну реєстрацію права власності від 28 листопада 2018 року ( номер запису про право власності 29195421) за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру по АДРЕСА_2 - було скасовано. Прийнято в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Скасовано запис про право власності № 29195421 від 28 листопада 2018 року на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк»". В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Звернувшись до реєстраційної служби КВ БМР з метою реєстрації вищевказаного рішення, ОСОБА_1 отримав відмову у зв`язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-ІХ від 5 грудня 2019 року, який набрав чинності з 16.01.2020 року були внесені зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких абзаци 1-3 частини 3 ст. 26 Закону викладено в новій редакції.

Таким чином, на даний момент, внаслідок зміни законодавства, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ефективним способом захисту права приватної власності Позивача є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію, разом з вимогою припинення права власності за банком.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що вжиті заходи забезпечення позову до набранням судовим рішенням у цій справі законної сили, забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог, тобто такий спосіб забезпечення позову якнайкраще забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 січня 2021 року.

Головуючий

Судді: