Справа № 309/856/21
Провадження № 2/309/239/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Піцура Я.Я.

за участю секретаря судового засідання: Губаль Г.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем вона уклала шлюб, який наразі розірвано. Ще до шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, є здоровим, працездатним чоловіком, інколи їздить на заробітки, а тому має можливість утримувати дитину.

Посилаючись на викладене просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

У відзиві на позов ОСОБА_3 просить визначити розмір аліментів у сумі 1500 грн. щомісячно. В обґрунтування вказує, що під час шлюбу вони спільно почали будувати будинок, який оформлено на позивачку, і після розірвання шлюбу він залишив усе майно позивачці. Також його матеріальне становище незадовільне, він є безробітним, внаслідок карантинних обмежень може виїжджати за кордон для заробітків лише на короткий час.

У поясненні на відзив ОСОБА_1 просить позов задовольнити повністю. Зокрема вказує, що відповідачем не надано жодного доказу про отримання ним статусу безробітного.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити повністю. Додатково зазначила, що у неї на утриманні також знаходиться син інвалід, вона працює на державній службі з невеликою зарплатою, а відповідач жодної допомоги не надає.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просила позов задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_3 аліменти у розмірі по 1500 грн. щомісячно. Зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач залишив спільно збудований будинок та автомобіль позивачці, а сам був змушений проживати в монастирі. Він намагається допомагати дитині чим може, однак позивачка створює йому труднощі навіть у побаченнях з дитиною. Вважає, що сторони повинні нести витрати на утримання дитини порівну, а тому виходячи з 50% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, з відповідача слід стягувати аліменти саме в розмірі 1500 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який розірвано згідно рішення Хустського районного суду від 16.07.2014 року (а.с.4).

До укладення даного шлюбу у сторін народилася дочка: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), яка перебуває на утриманні ОСОБА_1 (а.с.9).

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України.

Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановленопрожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2395 грн.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки на теперішній час неповнолітня дочка постійно проживає разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання відповідача у відзиві на те, що спільно нажите майно після розірвання шлюбу залишилося у позивачки, не має якогось правового значення у аспекті розгляду даної справи, позаяк він не побавлений права вирішити це питання шляхом пред`явлення позову про поділ майна подружжя. Щодо його твердження про важкий матеріальний стан, то таке належними доказами не доведено, і з матеріалів справи неможливо встановити рівень доходів відповідача. Одноразове ж перерахування позивачу коштів не є підставою для відмови в стягненні аліментів чи зменшенні їх розміру, оскільки в інтересах дитини є саме стабільне та щомісячне утримання, а не періодичні несистематичні платежі.

З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком, та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини .

Суд визначає розмір аліментів у сумі 2600 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання доньки в такому розмірі.Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини.

З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2600 грн. відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Відтак позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141,258, 259, 263-265,354 ЦПК України, ст.ст. 180-184,Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,мешканки АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень щомісячно на дитину із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, починаючи з 17 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2021 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.