ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/35/21 Номер провадження 22-ц/814/1472/21Головуючий у 1-й інстанції Шевченко В. М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго»

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2021 року, прийнятого під головуванням Шевченко В.М. в м. Гребінка

у справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернулося до районного суду з вказаним позовом. Зазначало, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . В будинку за вказаною адресою діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення. ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води до вказаного багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач. У 2004 році відповідачем в квартирі встановлено індивідуальну (автономну) систему опалення та виконано роботи з відключення квартири від мереж централізованого опалення, що не позбавляє його обов`язку сплачувати за опалення місць загального користування будинку, які останній не сплачував, а тому йому було нараховано заборгованість в сумі 2142,42 за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року. Просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вказану заборгованість за опалення місць загального користування будинку та стягнути 2270 грн. судового збору.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2021 року позов Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» заборгованість за опалення місць загального користування в розмірі 771,02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» витрати зі сплати судового збору в розмірі 817,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Часткове задоволення позову обґрунтовано тим, що при подачі позову пропущено строки позовної давності, тому підлягає стягненню заборгованість за опалення місць загального користування за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, що становить 771,02 грн.

Рішення оскаржило ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго», яке в апеляціній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в мотивувальній частині щодо застосування позовної давності, періоду нарахування заборгованості та розподілу судових витрат, рішення в резолютивній частині скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вважає, що районний суд безпідставно послався на позицію Великої палати Верховного Суду викладену у постанові від 07.07.2020 року у справі №712/8916/17, оскільки висновки у вказаній постанові стосуються інших обставин справи.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Квартира відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання у зв`язку із облаштуванням автономного джерела теплозабезпечення з 2004 року. З того часу оплата за поставку теплової енергії до квартири, відключеної від системи централізованого опалення, не проводилася.

Відповідно до довідки про теплопостачання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , виданої Гребінківським міським відділом ККП від 29.09.2020 року у будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення, так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладався засіб теплопостачання - централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно ув`язані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку.

ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води до вказаного багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач.

Позивач зазначав, що відповідач в період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку не проводив, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2 142, 42 грн.

Відповідне нарахування оплати проводиться за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі, які розподіляються рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.06 року № 359.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим, що житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. Крім того, враховуючи, що з позовом ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернулося 14.01.2021 року, а вимоги щодо стягнення заборгованості визначені періодом з жовтня 2016 року по квітень 2019 року, то згідно положень ст. 257 ЦК України підлягає стягненню заборгованість за опалення місць загального користування за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, що становить 771,02 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до частини першої 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

У частині першій статті 19 Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Разом з тим, згідно пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву споживача кореспондується обов`язок, визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, відповідно до наведених норм закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

За змістом статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та пунктів 28, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги щодо центрального опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Так, ОКВПТГ «Лубниплоенерго» надаються послуги з теплопостачання на опалення місць загального користування у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , проте такі послуги відповідачем не оплачуються, внаслідок чого за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року утворилась заборгованість в сумі 2142,42 грн.

Відповідно до пункту 12 Правил № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

При нарахуванні плати за опалення місць загального користування у житловому будинку виконавець послуг з централізованого опалення зобов`язаний дотримуватися положень Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.

Наданий позивачем розрахунок кількості теплової енергії, який витрачається розподільчими трубопроводами приміщень загального користування (підвалу) багатоквартирного житлового будинку при відключенні окремих квартир від системи централізованого опалення узгоджується з вказаною Методикою й відповідачем в установленому порядку не спростований, що дає суду підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно розділу 3 Методики плата за опалення місць загального користування багатоквартирних будинків розраховується відповідно до чинних тарифів на теплову енергію для даної категорії споживачів.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання в апеляціній скарзі на те, що позовна давність перервалась видачею судового наказу Гребінківським районним судом Полтавської обалсті від 17.10.2019 року та безпідставне, на думку заявника, застосування судом першої інстанції висновків, викладених в постанові Великої палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі №712/8916/17.

Так, у п.38 вказаної постанови чітко зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі

З огляду на вказане, районний суд вірно зазначив, що подання позивачем у вересні 2019 року заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності, остання не спливла до тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло 3 роки. А тому прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення на користь ОКВ ПТГ «Лубнитеплоенерго» із відповідача заборгованості за опалення місць загального користування за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, що становить 771,02 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Гребінківським комбінатом комунальних підприємств відповідачу надавалась інформація, що в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_2 відсутні прилади опалення, а відводи на стояки ізольовані, в результаті чого тепловіддача на опалення підвалу будинку відсутня, як і немає опалювальних приладів на сходових площадках і маршах під`їзду №8 ( а.с.64,66).

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.06.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

Л.М. Хіль