Справа №295/1553/20
24.05.2021 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючого судді Стрілецької О.В.
за участі секретаря судового засідання Зарудяної Л.П.
представника позивача адвоката Янчука М.О.,
представника відповідача адвоката Ткаченка В.М.
розглянувши y відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Фещенко Антон Олександрович про визнання заповіту недійсним, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 , посвідчений 12.01.2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.О. В обґрунтування вимог вказано, що відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.09.2018 року у справі №295/9491/17 ОСОБА_3 було визнано недієздатною, а тому вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту.
Ухвалою суду від 29.09.2020 року, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про виклик свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
В судовому засіданні 19.01.2021 року представник позивача просив суд постановити окрему ухвалу стосовно свідка ОСОБА_5 , зі змісту показів його вбачається, що вони є неправдивими, оскільки не відповідають фактичним обставинам щодо підписання оспорюваного заповіту, які встановлені під час розгляду даної справи.
Допитаний в судовому засіданні 19.01.2021 року свідок ОСОБА_5 пояснював, що він був присутній при посвідченні заповіту на прохання ОСОБА_1 , нотаріус запитував у ОСОБА_3 , чи розуміє вона свої дії, запитував, чи точно хоче вона подарувати майно. Пояснив, що підписання заповіту відбувалось за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , при підписанні заповіту був присутній ОСОБА_1 , сама ОСОБА_3 , наче чоловік на ім`я ОСОБА_8 , точно свідок не пам`ятає, хто такі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також вказані у заповіті, свідку невідомо. Пояснив, що ОСОБА_3 особисто в його присутності підписувала заповіт, а він підписував заповіт як свідок. Оглянувши заповіт від 12.01.2018 року свідок ОСОБА_5 підтвердив, що це його підпис, вказав, що підписував заповіт як свідок, підтверджуючи що ОСОБА_3 є адекватною.
Разом з тим, зі змісту оспорюваного заповіту судом було встановлено, що 12.01.2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенком А.О. посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У заповіті зазначено, що ОСОБА_3 незряча, не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту, за її дорученням та у присутності нотаріуса, текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними нею свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , підписаний ОСОБА_5 . Особи заповідачки та свідків встановлено, їх дієздатність перевірено. Особу ОСОБА_5 , який підписав заповіт у присутності нотаріуса, встановлено, його дієздатність перевірено. При цьому одночасно засвідчено справжність підпису ОСОБА_5 . У зв`язку з хворобою заповідача, заповіт посвідчено на дому в АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Таким чином, зі змісту оспорюваного вбачається, що ОСОБА_5 підписував заповіт не як свідок, оскільки свідками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , а замість ОСОБА_3 , яка була незряча, у зв`язку з чим не могла особисто ні прочитати, ні підписати заповіт.
Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_1 запросив її бути присутньою при складанні заповіту ОСОБА_3 . Заповіт складався за місцем проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , яка мала вади слуху та зору. При посвідченні заповіту були присутні два нотаріуса чоловік та жінка, ОСОБА_1 , ОСОБА_12 і вона. Інших присутніх не було. На заповіті міститься її підпис.Свідок вказала, що при посвідченні заповіту ОСОБА_5 не був присутній.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що покази свідка ОСОБА_5 щодо того, що ОСОБА_3 особисто підписувала текст заповіту, те, що він був присутнім під час посвідчення заповіту, не відповідають встановленим обставинам і є неправдивими.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 230 ЦПК України якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий під розписку попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приводить його до присяги: "Я, (ім`я, по батькові, прізвище), присягаю говорити правду, нічого не приховуючи і не спотворюючи". Текст присяги підписується свідком. Підписаний свідком текст присяги та розписка приєднуються до справи.
Частина 1 статті 384 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка.
Відповідно до ч. 4 ст. 262 ЦПК України суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка у разі виявлення під час розгляду справи неправдивих показань та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено (ч.ч. 5, 11 ЦПК України).
З огляду на те, що під час розгляду справи зі змісту показань свідка ОСОБА_5 , який попереджений судом про кримінальну відповідальність за ст. 384 ЦПК України, встановлено, що вони містять неправдиві відомості, які не відповідають письмовим доказам і встановленим фактичним обставинам справи, що може свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу щодо свідка ОСОБА_5 та направити її прокурору.
Керуючись ст. ст. 259, 262 ЦПК України, суд, -
Повідомити керівника Житомирської окружної прокуратури про те, що в ході розгляду даної справи виявлені ознаки можливого порушення кримінального законодавства під час надання показів свідком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , щодо надання суду завідомо неправдавих показів, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.
Копію окремої ухвали відповідно до ст. 262 ЦПК України, ст. 214 КПК України направити керівнику Житомирської окружної прокуратури.
Про вжиті прокурором заходи реагування повідомити суд протягом двох місяців з дня набрання окремою ухвалою законної сили.
Окрема ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками.

Суддя О.В. Стрілецька