Провадження № 2/263/1175/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

за участю секретаря судових засідань Рябова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики 12 червня 2019 року на суму 40000 грн., зі строком повернення 12 вересня 2020 року. На теперішній час грошові кошти не повернуті. Розмір нарахованих відсотків станом на 12 вересня 2020 року за період часу з 12 червня 2019 року по 12 вересня 2020 року за 15 місяців складає 90 000 грн. (40 000 грн. х 15% : 100 х 15 міс. = 90 000 грн.). У зв`язку із чим, керуючись положеннями ст. ст. 536, 1046-1050 ЦК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 12 червня 2019 року, станом на 12 вересня 2020 року у розмірі 130 000 грн.

Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.04.2021 відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.

Позивач у прохальній частині позову просив суд розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти заочного вирішення справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надходив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Розгляд справи було призначено на 02 червня 2021 року.

Згідно з ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи складність справи, виготовлення судового рішення відкладено на 3 дні.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за договором позики.

Судом установлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики 12 червня 2019 року на суму 40 000 грн., зі строком повернення 12 вересня 2020 року.

Пунктом 2 договору встановлено, що відповідно до ст.1048 ЦК України Позичальник сплачує Позикодавцю проценти у розмірі 10% від суми позики за кожен місяць користування позикою по день повернення позики. У разі несплати відсотків у встановлений строк вони підлягають щомісячній сплати у розмірі 15 % від суми боргу.

Відповідно до розрахунку, наведеною позивачем у позовній заяві, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором позики, заборгованість відповідачів станом на 12 вересня 2020 року становить 130 000 грн., яка складається із: заборгованості за позикою 40 000 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за період часу з 12 червня 2019 року по 12 вересня 2020 року 90 000 грн.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Положеннями ст. ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач неналежним чином виконують зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 526, 612, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 12 червня 2019 року, станом на 12 вересня 2020 року у розмірі 130 000 грн., яка складається з заборгованості за позикою 40 000 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за період часу з 12 червня 2019 року по 12 вересня 2020 року 90 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текс рішення виготовлений 04.06.2021.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , 1953 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Суддя Д.В. Киян