Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/57/21

Провадження № 2/943/811/2021

25 січня 2021 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Буської міської ради Львівської області, третьої особи Буської державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що є співвласниками кафе-бару загальною площею 156,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (в рівних частках по 1/ 2 кожному). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20396958 від 29.09.2008 року виданого на ім`я ОСОБА_2 їй належав кафе - бар в цілому. На підставі Договору купівлі-продажу від 14.10.2008 року укладеного між позивачами, ОСОБА_2 продала 1/2 частину приміщення ОСОБА_1 , на підставі чого було видано Витяг про реєстрацію права власності на дане нерухоме майно. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 31 січня 2012 року, справа № 2-532/11 було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно умов вказаної угоди було визнано недійсним Державний акт на право власності серії ЯЛ № 990055, на ім`я ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 0,1244 га для обслуговування кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 та внесення змін у договір купівлі - продажу земельної ділянки для обслуговування кафе-бару, а саме: а) до його вступної частини, в якій вказано другого покупця, ОСОБА_1 , як співвласника кафе-бару; б) у п. 1.2. розділу «Предмет договору» вказати продаж земельної ділянки, що перебуває в спільній частковій власності. Однак нотаріусом відмовлено у внесені вказаних змін в реєстр через невідповідність затвердженої мирової угоди, що унеможливило її подальше виконання, у зв`язку з чим вирішили звернутися до суду з даним позовом.

Позивачі, до початку підготовчого судового засідання, подали заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному об`ємі, просять позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи також подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності, позов визнають, заперечень щодо такого, не мають.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачі є співвласниками кафе-бару загальною площею 156,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках по 1/2 кожному.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20396958 від 29.09.2008 року виданого на ім`я ОСОБА_2 їй належав кафе - бар в цілому.

На підставі Договору купівлі-продажу від 14.10.2008 року укладеного між позивачами, ОСОБА_2 продала 1/2 частину приміщення ОСОБА_1 , на підставі чого було видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданий Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 20756842 від 30.10.2008 року на ім`я - ОСОБА_1 , що посвідчує право власності на 1/2 частку кафе - бару.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.10.2009 року посвідченого державним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Дячик А.В., ОСОБА_2 набула в цілому у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1244 га кадастровий номер: :13:025:0041 для обслуговування кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 990055.

Позивач ОСОБА_1 вважаючи вказаний державний є таким, що порушує його права, як співвласника будівлі кафе - бару, звернувся з відповідним позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на землю та зобов`язання внести зміни до договору купівлі-продажу землі.

За результатами розгляду даної цивільної справи, ухвалою Буського районного суду Львівської області від 31 січня 2012 року (цивільна справа № 2-532/11), затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно умов вказаної угоди було визнано недійсним Державний акт на право власності серії ЯЛ № 990055 на земельну ділянку площею 0,1244 га кадастровий номер: :13:025:0041 для обслуговування кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 та внесення змін у договір купівлі - продажу земельної ділянки для обслуговування кафе-бару, а саме: а) до його вступної частини, в якій вказати другого покупця, ОСОБА_1 , як співвласника кафе-бару; б) у п. 1.2. розділу «Предмет договору» вказати продаж земельної ділянки, що перебуває в спільній частковій власності. Ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили.

Після затвердження вказаної мирової угоди, позивачі виконали усі умови договору в повному обсязі. З метою внесення змін в означений договір купівлі-продажу земельної ділянки та внесення відомості про них, як співвласників у реєстр речових прав, звернулися до державного нотаріуса. Проте їм відмовлено у внесені вказаних змін через невідповідність затвердженої мирової угоди, що унеможливило її подальше виконання.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Обставин, які б спростовували твердження позивачів в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

З огляду на наведені положення закону, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 325, 328, 355, 356, 358, 373, 377 ЦК України, ст.ст. 120, 125 ЗК України, суд -

ухвалив :

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_3 , право власності в рівних частках по 1/2 кожному на земельну ділянку загальною площею 0,1244 га кадастровий номер: :13:025:0041 для обслуговування кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда