Дата документу 03.06.2021
Справа № 501/53/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 із заявою в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Іллічівського міського суду від 28 січня 2016 року у справі №501/53/16-ц у відношенні ОСОБА_1 , обґрунтовуючи тим, що зведене виконавче провадження на підставі виконавчих документів: Виконавчого листа №501/5586/13ц від 10.11.2014 року, про стягнення судових витрат у розмірі 3785,10 грн.; Виконавчого листа №501/5053/14ц від 14.04.2015 року, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27432,69 грн. та судових витрат у розмірі 274,33 грн. закінчено у зв`язку із повним виконанням рішення у справі №501/5053/14ц та повним скасуванням Рішення у справі №501/5586/13ц (а.с.1-3).

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області було винесено ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України в зв`язку з невиконанням рішення Іллічівського міського суду Одеської області у справі №501/5053/14ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 27432,69 грн. та судових витрат у розмірі 274,33грн від 12.03.2015 року та рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30.09.2014 року у справі №501/5586/13ц , яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено повністю, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ODTIG8 від 13.12.2007 р. в розмірі 968982,69 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 50,40 кв.м, житловою площею 20,50 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, стягнуто з ОСОБА_1 , судові витрати у сумі 3785,10 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.26).

25.07.2017 року Апеляційним судом Одеської області дану ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України залишено без змін (а.с.27).

12 жовтня 2017 року Апеляційний суд Одеської області задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_3 . Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 вересня 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати у розмірі 4163 грн. (а.с.17-21).

Таким чином, на теперішній час скасовано рішення суду, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, та стягнуто з ОСОБА_1 , судові витрати у сумі 3785,10 грн.

13.05.2021 року ОСОБА_1 виконано рішення у справі №501/5053/14ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості за кредитним договором у розмірі 27432,69 грн. та судових витрат у розмірі 274,33 грн. від 12.03.2015 року, про що винесена Постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання Виконавчого листа №501/5053/14ц від 14.04.2015 року (а.с.4).

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідним поданням є посилання виконавця саме на ухилення від виконання боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

Враховуючи вищевикладене, а також, те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України було пов`язане з виконанням рішення суду, яке скасовано, та рішення, яке виконане у повному обсязі, то підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України наразі відсутні, тому вжиті заходи підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що даним обмеженням порушуються права та законні інтереси заявника, отже, суд вважає за необхідне скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , застосоване згідно ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 28.01.2016 року по справі №501/53/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПУ України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Між тим, згідно ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Керуючись ст.ст.259, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 січня 2016 року (справа №501/53/16-ц) у відношенні громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 24 квітня 2013 року Іллічівським МВ ГУДМС України в Одеській області.

Копію ухвали направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України (м.Київ, вул. Володимирська, 26) - для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя