Справа № 570/4572/17
Номер провадження 2/570/24/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретарів судового засідання Беднарчук Г.П., Гречки О.В.

позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 -

адвоката Корень О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТзОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН»; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , АТ «УкрСиббанк», ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя; поділ майна подружжя; визнання недійсним договорів купівлі-продажу, скасування записів про державну реєстрацію майна; визнання коштів за кредитним договором та отриманих у борг спільним борговим зобов`язанням,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя; поділ майна подружжя; визнання права власності на 1/2 частку майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває вищезазначена справа.

В ході розгляду справи були встановлені обставини, за яких наявні підстави для закриття провадження у справі:

-в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання грошових коштів у розмірі 244 600 грн. спільною сумісною власністю подружжя (п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України);

-в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТзОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» про визнання недійсними договорів (п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України);

-в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання коштів у розмірі 657 000,00 грн. 00 коп., отриманих в борг від ОСОБА_5 згідно розписки від 17.10.2008 року такими, що використані в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язаннями подружжя та врахувати вказану суму при поділі майна подружжя (п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України).

Правове обгрунтування для прийняття зазначених рішень наступне.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 заявив позов до ОСОБА_3 про визнання грошових коштів у розмірі 244 600 грн. спільною сумісною власністю подружжя.

Однак, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24.02.2021 року (справа № 569/8524/19) було вирішено спір щодо зазначених грошових коштів.

Таким чином відсутні підстави для продовження розгляду справи у цій частині на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ТзОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» про визнання недійсними договорів, суд зазначає наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "БУДКОМФОРТ-ЛАЙН", , в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не знайдено.

Реєстрація цього підприємства була скасована 10.05.2019 року на підставі рішення суду.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові по справі № 705/3876/18 від 07 жовтня 2020 року, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та її розгляду).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 чи його представник клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляли.

За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Аналогічний висновок щодо суб`єктного складу учасників справи зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 14-233цс18.

Підстав для відступу від цього висновку не вбачається.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Згідно п.п. 2, 7 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору; ... чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи, що ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» припинено без визначення правонаступника, тому дане товариство не може виступати стороною у справі. Суд вважає, що позивачем в цій частині позовних вимог обрано неналежний спосіб захисту і ці вимоги пред`явлені не до належного відповідача.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання коштів у розмірі 657 000 грн., отриманих в борг від ОСОБА_5 згідно розписки від 17.10.2008 року такими, що використані в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язаннями подружжя та врахувати вказану суму при поділі майна подружжя.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.10.2019 року (справа № 569/678/14-ц) був визнаний фіктивним договір позики, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 щодо надання грошових коштів у розмірі 657 000 грн.

Таким чином відсутні підстави для продовження розгляду справи у цій частині на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. 259 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання грошових коштів у розмірі 244 600 грн. спільною сумісною власністю подружжя - закрити (п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України).

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТзОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» про визнання недійсними:

- Договору купівлі-продажу від 28.09.2017 року між ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» в особі директора Ясковець Ольги Степанівни та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельної ділянки, площею 0,1593 га, кадастровий номер :02:008:0098, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: с. Хотин Рівненського району Рівненської області, посвідчений приватним нотаріусом Круліковським Андрієм Івановичем та зареєстрований у реєстрі за №968;

- Договору купівлі-продажу від 28.09.2017 року між ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» в особі директора Ясковець Ольги Степанівни та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , житлова площа - 34.1 м.кв., загальна площа 52,4 м.кв., розташований на земельній ділянці площею 0,1593 га, кадастровий номер :02:008:0098, посвідчений приватним нотаріусом Круліковським Андрієм Івановичем та зареєстрований у реєстрі за №970;

- Договору купівлі-продажу від 28.09.2017 року між ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» в особі директора Ясковець Ольги Степанівни та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Круліковським Андрієм Івановичем та зареєстрований у реєстрі за №969;

- Договору купівлі-продажу від 28.09.2017 року між ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» в особі директора Ясковець Ольги Степанівни та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) незавершеної будівництвом адміністративно-побутової будівлі та будівлі складу за адресою: АДРЕСА_3 , площа основи забудови 74,8 кв.м., що розташована на земельній ділянці, кадастровий номер :01:002:0082 площею 0,3694 га, посвідчений приватним нотаріусом Круліковським Андрієм Івановичем та зареєстрований у реєстрі за №6732

- закрити щодо заявлених позовних вимог до ТОВ «БУДКОМФОРТ-ЛАЙН» (п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України).

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання коштів у розмірі 657 000,00 грн. 00 коп., отриманих в борг від ОСОБА_5 згідно розписки від 17.10.2008 року такими, що використані в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язаннями подружжя та врахувати вказану суму при поділі майна подружжя - закрити (п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 15 днів з дня проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 24.05.2021 року