БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/8546/20 провадження № 2-з/361/6/21
У Х В А Л А

«11» січня 2021 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 361/8546/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року відкрито провадженні у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

06 січня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та до набрання чинності рішенням у даній справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо квартири АДРЕСА_1 . Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивачем у повному обсязі виконано умови попереднього договору купівлі-продажу щодо сплати вартості квартири. 12 січня 2016 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на спірну квартиру на своє ім`я, порушивши тим самим умови попереднього договору щодо укладення основного договору купівлі-продажу нерухового майна та передачі його у власність позивачу. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною першою статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із пунктами 3, 4, 7 частини першої статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову, або обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, заява про забезпечення позову, не містить в собі актуальних відомостей (станом на день звернення до суду) щодо належності відповідачу майна, яке позивач просить обтяжити. Так, додане до справи свідоцтво про право власності на нерухоме майно датоване 12 січня 2016 року, із заявою про забезпечення позову позивач звернулася до суду 06 січня 2021 року, тобто по сплину

4 років. Дана заява також не містить обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову щодо накладення арешту та заборони вчинення певних дій з урахуванням поданої відповідачем до суду заяви про визнання позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня

2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказаних вимог позивачем також не виконано та не наведено, в чому полягає припущення про неможливість виконання рішення в майбутньому. Суд звертає увагу, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів.

Відповідно до частини десятої статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157, 260, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 361/8546/20 повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин