ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/261/21 Справа № 201/4130/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Єлізаренко І.А., Городничої В.С.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про відмову від позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 1 996 500,00 грн., сплачених в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-300/1030/2005 від 10 жовтня 2005 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

12 травня 2021 року представником ОСОБА_1 адвокатом Чохою Костянтином Олексійовичем подана заява про відмову від позову, в якій він просив прийняти відмову позивача від позову та закрити у зв`язку з цим провадження у справі.

Також, у поданій заяві представник просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши заяву про відмову від позову, колегія суддів приходить до висновку про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з вимогами статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу (частина перша статті 373 ЦПК України).

Згідно з вимогами частини другої статті 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Колегією суддів було роз`яснено позивачу норми частини другої статті 256 ЦПК України, якими встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Тобто, правові наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі позивачу відомі та зрозумілі.

За таких обставин, враховуючи що відмова від позову є правом позивача, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови ОСОБА_1 від позову та, як наслідок цього, рішення суду першої інстанції слід визнати нечинним і закрити провадження у справі.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, переоформлення та державну реєстрацію нерухомого майна, в тому числі, заборонити укладення договорів оренди відносно Ѕ частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам та іншим органам, чи іншим органам і особам, які мають право виконувати чи виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію прав внесення до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інші реєстраційні дії) щодо Ѕ частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У задоволені іншої частини вимог заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Відповідно до частини дев`ятої статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та враховуючи прийняття судом відмови ОСОБА_1 від позову та, як наслідок цього, закриття провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне у відповідності до частини дев`ятої статті 158 ЦПК України скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2019 року.

Керуючись ст. 158,206,373,374,381,389 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Визнати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2020 року нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.А. Єлізаренко

В.С. Городнича