Справа № 495/7864/20
Номер провадження 2/495/32/2021
17 травня 2021 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Братків І.І.,
за участі секретаря судового засідання Саханова О.А.,
29.12.2021 представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого відшкодування в розмірі 100000 грн., стягнути з відповідача на користь МТСБУ витрати на встановлення розміру збитку в розмірі 1918 грн., стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 2102.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.01.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 11.02.2021, відкладено на 25.02.2021, 15.03.2021, 09.04.2021, 30.04.2021.
У судові засідання представник позивача не прибував, подав заяву (вх. № ЕП-794/21-Вх) про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судові засідання не прибував, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.
Відповідно до частини третьої статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно із частиною п`ятою статті 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідності до пункту 2 частини першої статті 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Судові повістки про виклик до суду у цивільній справі відповідачу направлялись за його зареєстрованим місцем проживання.
Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що відповідач, належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не прибуває на виклики у судові засідання, про причини неявки суду не відомі; правом подачі відзиву не скористався; позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно із статті 12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 29.08.2019 з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Молога відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «NISSAN» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 отримав пошкодження. Оскільки на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 100000 грн., внаслідок чого у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
29.08.2019 о 14 годині 50 хвилин в селі Молога Білгород-Дністровського району Одеської області по вулиці Кишинівській водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «NISSAN» державний номерний знак НОМЕР_2 , при повороті ліворуч.
За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1 порушив п.п.10.1 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.
05.09.2019 ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України /а.с.4-5/.
Власником пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «NISSAN» державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 11.04.2019 /а.с.17/.
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія Фаворит», вартість матеріального збитку внаслідок аварійного пошкодження автомобіля «NISSAN» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 162027,05 грн. /а.с.23-29/.
Судом досліджено платіжне доручення №1153666 від 07.10.2019, з якого вбачається, що МТСБУ перерахувало на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. /а.с.22/.
З матеріалів справи також вбачається, що згідно платіжного доручення № 1153784 від 10.10.2019 МТСБУ сплатило ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія Фаворит» 1918 грн. за оплату послуг аваркома (експерта) /а.с.22/.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України.
Згідно з п. а ч. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з п. п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Таким чином, судом встановлено, що з матеріалів справи вбачається наявність вини відповідача ОСОБА_1 в скоєнні ДТП та здійснення МТСБУ регламентної виплати власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «NISSAN» державний номерний знак НОМЕР_2 , що є підставою для звернення з позовними вимогами щодо відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 274-279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 509, 530, 625, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) суму сплаченого відшкодування у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) витрати, понесені на встановлення розміру збитку, в сумі 1918 (одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України п. п. 15, 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Суддя І.І. Братків