Справа № 727/2394/21 Провадження № 2/727/1061/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - Яреми Л.В.
при секретарі - Філатовій К.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
учасники справи: позивачка ОСОБА_1
відповідач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилається на те, 19 вересня 2007 року вони із відповідачем уклали шлюб, зареєстрований 19.09.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1798. Від шлюбу є неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, з початку 2021 року фактичні шлюбні відносини припинено, не ведуть спільного господарство та не мають спільного сімейного бюджету, проживають окремо. Непорозуміння та виникаючі конфлікти в минулому та фактичне припинення спільного життя в останній час негативно вплинули на загальну моральну атмосферу в сім`ї. У зв`язку із чим, подано позовну заяву про розірвання шлюбу і в теперішній час, на момент подання даного позову, рішення суду про розірвання шлюбу не ухвалено.

Зазначає, що відповідач належну матеріальну допомогу по вихованню та утриманню дітей надає в недостатньому розмірі і не постійно, духовним та фізичним розвитком їх цікавиться мало. Проживає з дітьми одна і в теперішній час, в зв`язку з епідемією та карантином працює дистанційно, не отримуючи доплат та премій, заробітку на утримання та виховання двох дітей їй не вистачає. Відповідач офіційно працевлаштований, хронічних хвороб не має, інших дітей та утриманців не має. За час спільного проживання на утримання та виховання дітей ними витрачалось близько 12 тисяч гривень, половина з яких складає 1/2 частину заробітку відповідача.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до досягнення ними повноліття аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), на кожну дитину але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 березня 2021 року відкрито спрощене провадження по даній справі та призначено судове засідання.
22 квітня 2021 року відповідачем на адресу суду направлено відзив на позовну заяву, у якому останній заперечив проти заявлених у ній вимог, оскільки, на його думку, позов не містить обґрунтувань. Вказував, що саме позивачка припинила шлюбні відносини, 31 грудня 2020 року і забрала дітей з квартири в якій вони проживали на прогулянку та не повернулась, а згодом 06 січня 2021 року забрала свої та дитячі речі. Діти періодично проживають і з ним, під час чого він забезпечує їх харчуванням, умовами проживання та за необхідності речами. Вважає, що враховуючи те, що він не ухилявся і не ухиляється від утримання та забезпечення дітей, наявність на його утриманні непрацездатної матері-пенсіонерки, незадовільний стан здоров`я та необхідність значних витрат на його підтримання, збільшення розміру комунальних витрат та потенціальну можливість скорочення і звільнення в процесі реорганізації установи, де він працює на даний час, слід визначити аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину.
26 квітня 2021 року від позивачки надійшла відповідь на відзив в якій зазначила, що всі побутові речі, необхідні для нормального існування дітей, в тому числі умови в квартирі, продукти харчування, речі, вітаміни, таблетки при захворюваннях дітей, гуртки оплачувала вона. Відповідач не приділяв часу та зацікавленості в добробуті сім`ї в цілому, не надавав кошти на потреби дітей, оплату за фонд класу чи школи, поточні витрати. Вказує, що наразі у відповідача знаходиться придбане за момент перших років спільного життя майно, а саме транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», гараж, придбаний в 2011 році, окрім цього він є власником Ѕ частки квартири, в якій він проживає із мамою.
05 травня 2021 року відповідач подав до суду заперечення згідно яких вказує, що у позивачки відсутні правові підстави звертатись із позовом до суду, оскільки вона, перебуваючи в офіційно зареєстрованому шлюбі, всі зобов`язання по утриманню та повному забезпеченню дітей, в тому числі догляд та контролю навчального процесу добровільно перебрала на себе. Вказав, що його спілкування з дітьми не припинилось, під час спільного проживання із ним, він забезпечує їх всім необхідним.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив врахувати його пояснення, які викладені у відзиві.

Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1798, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5).
В шлюбі у сторін народились діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7).
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.
При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.
Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
При цьому, згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено з 1 січня, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень для дітей віком від 6 до 18 років - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.
Відповідно до акту від 05 травня 2021 виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Шухевича 3Б» слідує, що ОСОБА_1 та її неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не зареєстровані, але постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.66).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 10 березня 2021 року та інформації з декларації про доходи громадян вбачається, що заробітня плата відповідача за 2020 рік становить 191904грн.( а.с.37,45). Також згідно декларації про доходи громадян, у відповідача є в користуванні автомобіль Mitsubishs Lancer, 2009 року випуску та активи кошти розміщені на банківських рахунках у сумі 247328 грн. та 4913 доларів США (а.с.40-41)

З довідки №424 від 22 квітня 2021 року, виданої виконкомом Товстенецької селищної ради Заліщицького району Тернопільскої області вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , склад її сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ( а.с.44).
Відповідач проживає разом із матір`ю ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с.21).
Актом №63 від 15 квітня 2021 року виданої ПП «Порядок в домі» слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 періодично проживають без реєстрації із татом ОСОБА_2 ( а.с.62).
Також судом враховується незадовільний стан здоров`я відповідача, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №927, виданою Чернівецьким міським військовим комісаріатом, висновками лікаря про придатність до військової служби, актом дослідження стану здоров`я №67 від 20.04.2017 року, актом дослідження стану здоров`я №128(а.с.22-26).
Відповідач є працездатним та відповідно до ст.180 СК України зобов`язаний утримувати своїх дітей. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів.
Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться.
При ухваленні рішення про стягнення аліментів, суд керується інтересами дітей, які мають право на достойний рівень матеріального забезпечення.
Оскільки спільні діти сторін проживають разом із матір`ю, так як ОСОБА_2 є їхнім батьком та на нього покладено однаковий із ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення їхніх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17 березня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.
При цьому, доказів того, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі відповідачем не надано.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст.ст.10-13, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17 березня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 908 гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення виготовлений 31 травня 2021 року.

Суддя Л.В.Ярема