Справа № 513/63/21
Провадження № 6/513/10/21
Саратський районний суд Одеської області
29 січня 2021 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа Саратський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,
В С Т А Н О В И В:
26 січня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , застосовані ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21.12.2009 року № 6-203-2009 р.
Послалась на те, що зазначеною ухвалою було задоволено подання начальника відділу ДВС Саратського районного управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Заявник зазначає, що подання начальника відділу ДВС було обґрунтовано тим, що у відділі ДВС є зведене виконавче провадження за № 341 (виконавчі листи: № 2-867 від 29.01.2009 року, № 2-247 від 06.08.2009 року, № 2-205 від 10.02.2009 року; № 2-Н-117 від 06.04.2009 року), які видані Саратським районним судом Одеської області) про стягнення зі ОСОБА_1 боргу на загальну суму 812645 гривень 71 копійку.
Заявник вважає, що судом не встановлено фактів, які свідчили б про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за кредитними відносинами. Боржник частково сплатила заборгованість, що підтверджується розписками фізичної особи ОСОБА_2 .
Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладеним на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути на межі України з метою не виконання цього рішення.
Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного.
Статтею 182 ЦПК України встановлено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення містяться у частині 1 статі 183 ЦПК України, відповідно до якої будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:
1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України);
2) найменування суду, до якого вона подається;
3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;
4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;
5) підстави заяви (клопотання, заперечення);
6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);
7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.
Окрім того, за положеннями абзацу 2 частини 2 ст.183 ЦПК України (в редакції Закону України № 460-IX від 15.01.2020, який набрав чинності 08.02.2020 року) до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Судом встановлено, що до заяви не додано доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи, а саме: державному виконавцю та стягувачам по зведеному виконавчому провадженню за № 341 про стягнення зі ОСОБА_1 боргу на загальну суму 812645 гривень 71 копійку, а також не додано копії ухвали Саратського районного суду Одеської області від 21.12.2009 року № 6-203-2009 р. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Відповідно до положень частини 4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
З вищевказаних підстав заяву належить повернути заявнику без розгляду.
Суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви не позбавляє його права повторно подати зазначену заяву, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Керуючись ст. ст. 183, 258, 259, 260, 261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
заяву боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа Саратський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - повернути заявнику без розгляду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя А. І. Бучацька