КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи №755/942/21
номер провадження №22-ц/824/1559/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Білич І.М.,
суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Дніпровського районного суду м. Києва Галагана В.І.,

по цивільній справі № 755/942/2021 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

в с т а н о в и л а :

У вересні 2020 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу місті Києві Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року цивільну справу передано до Печерського районного суду м. Києва, за територіальною підсудністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою в якій просила ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилалась на те, що законодавством встановлена альтернативна підсудність позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Право вибору суду належить виключно позивачеві. Звертаючись з позовом, у позовні заяві зазначено про те, що відповідно до п. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Згідно ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» місце виконання рішення це місце проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Місцем проживання боржника, місцем реєстрації та місцем знаходження його майна є Дніпровський район м. Києва, тому позов був поданий з дотриманням правил підсудності.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу місті Київ Малкова М.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Суд першої інстанції встановив, що офіс приватного виконавця, на виконанні якого знаходиться виконавчий напис нотаріуса, та який має намір оспорити заявник, знаходиться на території Дніпровського району м. Києва (ПВ ВО м. Києва Малкова М.В., Київ, вул. Поправки, б. 6, офіс 14 ), що, однак, не вказує на підсудність справи Дніпровському районному суду м. Києва.

За змістом ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Суд першої інстанції також вказував, що 22 грудня 2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 та копію постанови направлено сторонам для відома та виконання.

При цьому, у постанові не вказано конкретних органів і установ, їх адреси, що унеможливлює належне визначення судом питання про те, чи вчиняються відповідні виконавчі дії на території саме Дніпровського району м. Києва, тобто чи знаходяться на території Дніпровського району м. Києва відповідні органи або установи, та чи наявне на території Дніпровського району м. Києва майно (грошові кошти) боржника, відносно якого приватним виконавцем можливо вчинити виконавчі дії

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновків, що відсутні підстави вважати, що на території Дніпровського району м. Києва здійснюються будь-які виконавчі дії задля застосування положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тому застосуванню підлягають загальні правила, визначені ст. 27 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що оскільки заявником визначено особою, яка може набути статус відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», за загальними правилами підсудності, з відповідною позовною заявою позивач має право звернутись до Печерського районного суду м. Києва, оскільки місцезнаходження ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» (м. Київ, вул. Саксаганського, б. 14) територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна виходячи з наступного.

За загальним правилом частини першої ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині 12 ст. 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення ст. ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (частина 16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва за місцем реєстрації та проживання у Дніпровському районі м. Києва.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Таким чином, звертаючи увагу на питання чи наявне на території Дніпровського району м. Києва майно (грошові кошти) боржника, відносно якого приватним виконавцем можливо вчинити виконавчі дії, суд першої інстанції не взяв до уваги місце реєстрації та проживання позивача, обґрунтування альтернативної підсудності міститься також і у позовні заяві (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції як така що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 7, 368, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: