Справа № 496/1134/20
Провадження № 2/496/194/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Жаріт Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином, заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила.

Представник Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області у судове не з`явився, але подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі їх представника.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. А отже, захист прав фізичних та юридичних осіб, а також інтересів держави, крім іншого забезпечується своєчасним розглядом справ.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

ВСУ у постанові 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_2 , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання 11.11.2020 року, 06.04.2021 року та 12.05.2021 року в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому заява про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходила.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

До того ж, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до правових висновків викладених в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року в справі № 310/12817/13, провадження № 61-36375св18 процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Таким чином, у силу наведеної вище норми ч. 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що представник позивача повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи, що представник позивача в судове засідання повторно не з`явився та не повідомляв суд про причини неявки в судові засідання, суд дійшов висновку, що представник позивача до суду не з`являвся без поважних причин, що свідчить про втрату заінтересованості у вирішенні даного спору, і є підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 257, 259 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 12.05.2021 року.

Суддя О.І. Трушина