Провадження № 2/947/316/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Якубовській О.В.

За участю представників сторін адвокатів Поплавського Д.П. і Старостенка В.І.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

Встановив,

ОСОБА_1 звернувся до Київського райсуду м. Одеси з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його позивача користь заборгованості за договором позики, стверджуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаним договором.

У відповідності до положень ст.33 ЦПК України позов розподілено судді Калашніковій О.І. і ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 27.11.2020 року відкрите спрощене позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Поплавський Д.П., підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі посилався на договір позики за №42, що сторони уклали 30 травня 2019 року і розписку ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 40800 дол.США на виконання умов кредитного договору.

Представник відповідача адвокат Старостенко В.І. позов визнав частково: щодо суми самої позики без урахування відсотків за користування грошовими коштами. На думку адвоката позивач, як приватна особа не має права надавати грошові кошти в борг під проценти. Окрім того, адвокат стверджував, що заборгованість за позикою підлягає стягненню в національній валюті, а не в іноземній.

Суд вивчив матеріали справи, дослідив надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено і визнано сторонами, що 30.05.2019 року сторони уклали договір позики. При укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: суми позики, сплати відсотків за користування грошовими коштами, порядку і строку повернення позики. Договір сторони оформили у письмовій формі. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. 30.05.2019 року ОСОБА_1 позикодавець виконав свої зобов`язання за договором позики і передав ОСОБА_2 в борг 40800 дол. США, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 . Позичальник зобов`язалась повернути суму позики у строк до 30 листопада 2019 року і сплатити відсотки в розмірі 0.15% у день (4,5% в місяць), як то передбачено умовами договору позики. Позичальник умови договору позики не виконала грошові кошти не повернула і не сплатила відсотки, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом за захистом порушеного права.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору; однак за згодою сторін договору, договір позики може бути укладений в нотаріальній формі. У даному випадку договір позики сторони оформили в письмовій формі, але не посвідчували у нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір підлягає виконанню обома сторонами. Ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Обов`язок позичальника повернути позику передбачено умовами договору, розпискою в отриманні грошових коштів і положеннями ст.1049 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця.

Щодо доводів сторони відповідача про стягнення боргу за договором в національній валюті України суд зазначає наступне .

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16 січня 2019 року по справі за №373/2054/16-ц зробила висновок «що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству».

Не містяться на вимогах закону (ч.1 ст.1048 і ч.1 ст.1054 ЦК України) і фактичних обставинах по справі (договір позики і розписка в отриманні суми позики) доводи представника відповідача про відсутність у позикодавця вимагати сплати відсотків за користування грошовими коштами, розмір яких визначений умовами договору.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона відповідача не надала до суду належних і допустимих доказів виконання (частково або повністю) зобов`язань за договором позики.

З огляду на викладене вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 73 603 дол.20 центів США, де борг за позикою 40 800 дол. США, відсотки за користування позикою у відповідності до умов договору 0,15% за кожен день 32803,2 дол. США.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави (позивач є інвалідом 2-ї групи і звільнений від сплати судового збору) підлягає стягненню судовий збір в сумі 11350 грн.

Керуючись ст.ст.263-265,268 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 73603долларів 20 центів США (що дорівнює 2079290,4 грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 11350 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського обласного апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 26.01.2021 року.

Суддя Калашнікова О. І.