РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 травня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в:

05 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстрації.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 серпня 1997 року.

У спірній квартирі крім неї зареєстровані: її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , невістка ОСОБА_5 , онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також ОСОБА_2 (відповідач у справі).

Відповідач не проживає у квартирі понад один рік без поважних причин, витрат по утриманню квартири не несе, її особистих речей в ній немає. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не чиниться.

Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти її реєстрації за цією адресою.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року до участі в справі залучено третіх осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Зазначили про те, що відповідач не проживає в квартирі вже понад 3 роки. Остання залишила спірну квартиру добровільно, перешкод у користуванні їй не чиниться.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.

Третя особа - ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав поданий позов та просив його задовольнити.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 92).

Суд за згодою сторони позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 серпня 1997 року (а.с. 6).

Іншими співвласниками цієї квартири на підставі свідоцтва про право власності від 15 серпня 1997 року є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , невістка ОСОБА_5 , онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також ОСОБА_2 (відповідач у справі), що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва № 56892437 від 26 січня 2021 року (а.с. 90).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Позивач посилається на те, що відповідач не проживає у квартирі понад один рік без поважних причин, витрат по утриманню квартири не несе, її особистих речей в ній немає. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не чиниться.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У матеріалах справи містяться акти про не проживання особи від 22 квітня 2019 року, 03 травня 2019 року та 17 травня 2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає протягом тривалого часу (більше року) (а.с. 7-9).

З довідок, виданих КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 22 квітня 2019 року, 03 травня 2019 року та 17 травня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу (більше року) не проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 10-12).

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню.

Позивач також просить зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 .

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає 768 гривень 40 копійок судового збору.

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 768 гривень 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02 червня 2021 року.

Суддя: