Справа № 132/2219/20
Провадження № 22-ц/801/1041/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Матківської М. В.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сєліна Є. В. в залі суду м. Калинівка Вінницької області,

у цивільній справі № 132/2219/20 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гончаренко Михайло Дмитрович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Калинівська державна нотаріальна контора Вінницької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, конкретний перелік спадкового майна їй не відомий. Звернувшись до нотаріуса, їй було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини, і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк, вона не звернулась до нотаріальної контори, оскільки, по-перше, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 , між нею та відповідачем різко зіпсувались стосунки і остання весь час уникала спілкування з нею; по-друге, померла ОСОБА_3 була людиною похилого віку і відповідач всіляко обмежувала її спілкування з онукою у будь-якій спосіб; по-третє, вона мешкає в Київській області та за родом своєї діяльності весь час перебуває у тривалих відрядженнях по декілька місяців, тому контакти з нею іноді відсутні. Сукупність вищезгаданих причин та запровадження в Україні з березня 2020 року карантинних заходів у зв`язку із пандемією, значно ускладнило можливість пересуватись міжміським транспортом, на думку позивача, є поважними та такими, що виникли не з її вини, а тому просила позов задовольнити.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2020 року позов залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що право на звернення до суду із вказаним позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у позивача виникне в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів, а саме в даному конкретному випадку після відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, яка буде оформлена в передбаченій законом формі (постанові), що чітко визначено діючим законодавством.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за відсутності у справі постанови нотаріуса про вчинення нотаріальних дій не вбачається предмета спору. Вказує, що з рішення суду першої інстанції вбачається, що право позивача не було порушене ще на момент звернення її до суду з цим позовом. Отже вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував наведені обставини, в зв`язку з чим зробив помилковий висновок, розглянувши справу за відсутності спору про право, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення незаконного рішення по справі.

Сторони у справі відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не подали.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28.11.2019 Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Калинівка Калинівського району Вінницької області померла ОСОБА_3 .

Спадкодавцем ОСОБА_3 був складений заповіт, який посвідчений 05.06.2018 приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламовим О. В. та зареєстрований в реєстрі за №1069, згідно з яким вона заповіла належне їй на праві власності майно своєму онукові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 , від прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї баби ОСОБА_3 відмовився, подавши на адресу Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області відповідну письмову заяву, яка зареєстрована 09.04.2020 за № 488 (індекс 646/02-14).

22.04.2020 до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулась її донька відповідач у справі ОСОБА_1 , яка була зареєстрована 22.04.2020 за № 510 (індекс 681/02-14). В даній заяві, ОСОБА_1 повідомила, що окрім неї є спадкоємець за правом представлення відповідно до вимог статті 1266 ЦК України, а саме онука померлої ОСОБА_2 , батько якої, син померлої ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявою від 26.05.2020 відповідач просила Калинівську державну нотаріальну контору Вінницької області довести до відома ОСОБА_2 про відкриття спадщини після смерті її баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

26.05.2020 за вих.№ 352/02-14 Калинівська державна нотаріальна контора Вінницької області надіслала на адресу ОСОБА_2 лист, в якому повідомила про наявність спадкової справи, заведеної після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її право на звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, як спадкоємицею за законом відповідно до вимог статті 1266 ЦК України, в зв`язку із тим, що її батько, син померлої ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , має право на частку в спадщині.

15.06.2020 до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за АДРЕСА_1 .

Листом від 15.06.2020 за вих. № 403/02-14, Калинівська державна нотаріальна контора Вінницької області повідомила ОСОБА_2 паро те, що її заява про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 , подана з порушенням шестимісячного строку, встановленого закону, та роз`яснено право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Залишаючи позов без задоволення суд першої інстанції виходив з того, матеріали справи не містять постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. Натомість, лист Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області від 15.06.2020 за вих. № 403/02-14, яким роз`яснюється необхідність позивачу звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за своєю правовою природою не може собою підміняти постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Оскільки позивач ОСОБА_2 в передбачений абз. 2 частини першої статті 1276 ЦК України строк звернулася до Калинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та їй в передбаченому законом порядку не було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії шляхом винесення нотаріусом постанови відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про нотаріат», а відтак суд першої інстанції підстав для задоволення цього позову не вбачав.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо наявності у суду підстав для закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з частиною першою статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Як вбачається з матеріалів справи, вони не містять постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. Натомість, лист Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області від 15.06.2020 за вих. № 403/02-14, яким роз`яснюється необхідність позивачу звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за своєю правовою природою не може собою підміняти постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, адже нотаріус відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про нотаріат» зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Законом.

Отже право позивача не було порушене ще на момент звернення її до суду з цим позовом, а відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

За встановлених обставин у відповідності до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд повинен був закрити провадження у справі, а не розглядати її по суті.

З огляду на наведене, відповідно до статті 377 ЦПК України наявні правові підстави для скасування рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2020 року та закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Беручи до уваги положення частини п`ятої статті 142, п. в п. 4 частини першої статті 382 ЦПК України, апеляційний суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 понесла судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 261,20 грн.

Отже вказані судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на позивача ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 377, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2020 року скасувати.

Провадження у цивільній справі № 132/2219/20 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гончаренко Михайло Дмитрович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Калинівська державна нотаріальна контора Вінницької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) грн. 20 коп. - сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 червня 2021 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

М. В. Матківська