Провадження № 2-ві/161/5/21
У Х В А Л А

04 червня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

з участю секретаря судових засідань - Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюти Лолітти Володимирівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

15.10.2019 ОСОБА_2 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Протоколом автоматизованого розподілу справу розподілено для розгляду судді Івасюті Л.В.

Ухвалою судді Івасюти Л.В. від 16.10.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження.

12.11.2019 ОСОБА_1 звернулась в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою судді Івасюти Л.В. від 25.11.2019 ухвалено прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та об`єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Справа перебуває на стадії судового розгляду.

31.05.2021 до суду надійшла заява відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюти Л.В. у даній цивільній справі. Відповідач зазначає, що головуюча у справі має неупереджене ставлення до однієї із сторін, а саме до сторони позивача за первісним позовом, оскільки проявляє позицію «підказок» щодо необхідності подання додаткових доказів по справі на обгрунтування позовних вимог, а також викликала в судове засідання експерта для з`ясування окремих питань щодо проведення експертизи, витребувано матеріали іншої судової справи між сторонами про розірвання шлюбу, на переконання відповідача, з метою спростування мотивувальної частини відповідного судового рішення про розірвання шлюбу щодо встановлення дати фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами.

Тому у відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 виникають сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, оскільки на переконання відповідача, суд проявляє уже готове бачення вирішення справи, не дотримуючись принципу об`єктивності та неупередженості, у зв`язку із чим просить заслухати звукозапис судового засідання у цій справі, яке відбувалось 27.05.2021 та задовільнити заяву про відвід судді.

Ухвалою від 01.06.2021 було визнано заяву відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді необгрунтованою, заяву передано для визначення судді, який буде розглядати заяву про відвід в порядку, встановленому ч.3 ст.40 та ч.1 ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021, суддю Олексюка А.В. визначено головуючим суддею у справі за заявою ОСОБА_1 про відвід судді Івасюти Л.В. у справі №161/17315/19 (а.с.145).

03.06.2021 заяву передано для розгляду судді Олексюку А.В.

Вирішення питання про відвід судді здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

В судовому засіданні 04.06.2021 заслухано звукозапис судового засідання у справі №161/17315/19 від 27.05.2021, з якого вбачається, що суддею за результатами проведення даного судового засідання постановлено викликати в наступне судове засідання експерта для надання пояснень з приводу висновку №8378-8379 від 22.01.2021 складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи, свідків, а також для витребування для огляду в судовому засіданні цивільної справи №161/10115/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Представник відповідача ОСОБА_3 проти витребування вказаної вище цивільної справи заперечила, пояснивши, що рішення суду не оскаржене і ті факти, які встановлені таким рішенням, не можуть бути спростовані оглядом будь-яким матеріалів. В судовому засіданні оголошено перерву до 14 год. 30 хв. 17.06.2021.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

З огляду на вищевказане, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді, суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в ухвалі від 23.02.2021 у справі № 757/7499/17-ц (61-9313св20).

Таким чином, дослідивши матеріали справи та заслухавши звукозапис судового засідання від 27.05.2021, суд приходить до висновку, що ознак упередженості в діях процесуальних рішеннях судді не вбачається. Сторонам надано рівні можливості розпорядження своїми правами, зокрема, надавати докази у справі. Заявником не зазначено об`єктивних, передбачених законом підстав в обґрунтування відводу. А тому, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим. Відтак, заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюти Лолітти Володимирівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк