Справа № 344/2137/19
Провадження № 2/344/435/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про захист прав споживачів, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», вимогами якого просили: визнати, що має місце порушення надавачем послуг централізованого теплопостачання - ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" прав споживачів по АДРЕСА_1 щодо непропорційного розподілу кількісного показника між споживачами; зобов`язати відповідача ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" загальний обсяг теплової енергії, облікований за допомогою вузла комерційного обліку, що в будинку по АДРЕСА_1 , розподіляти між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до загальної опалюваної площі квартир та нежитлових приміщень (об`єму) таких споживачів, зокрема квартири АДРЕСА_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 - 1,53 відсотки, квартири АДРЕСА_3 , що належить позивачу ОСОБА_2 - 1,2 відсотки від спожитого обсягу теплової енергії за місяць, аж до зміни обліку теплової енергії нежитловими приміщеннями; здійснити перерахунок вартості спожитих послуг з централізованого теплопостачання позивачам ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) за 2017-2018 та за місяці 2019 року до винесення рішення, відобразити такий перерахунок у рахунках на послуги з теплопостачання за місяць, в якому прийнято рішення; вирішити питання про відшкодування моральної шкоди позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі по 5 559 тисяч гривень кожному.

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вони є власниками (співвласниками) квартир багатоквартирного дев`ятиповерхового будинку по АДРЕСА_1 , зокрема: позивач 1 - квартири АДРЕСА_6 та позивач 2 - квартири АДРЕСА_3 використовує систему централізованого теплопостачання та обладнаний лише загальнобудинковим приладом комерційного обліку теплової енергії, лічильник №1 типу РОLLIUSТАТ. Вони є індивідуальними споживачами послуг з централізованого теплопостачання. ДМП "ІФТКЕ", як виконавцем послуг, відкрито особові рахунки для оплати послуг: для позивача 1 (квартира АДРЕСА_6 ) - НОМЕР_1 , для позивача 2 (квартира № 63) - НОМЕР_2 . Будинок по АДРЕСА_1 є дев`ятиповерховим, має два під`їзди, налічує 65 квартир. Загальна житлова площа всіх квартир 3866,6 кв.м., управління будинком здійснює обслуговуючий кооператив "Авіатор-52". Житлові квартири розміщені з другого по дев`ятий поверх по чотири квартири на поверсі коожного під`їзду та одна квартира на першому поверсі. У першому та другому під`їзді будинку опалюються місця загального користування (сходова та вхід до підвального приміщення), якими користуються мешканці 64-х квартир. Решту першого поверху будинку АДРЕСА_1 займають нежитлові приміщення - юридичні особи, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «ППФ", код 36117487, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТІМ", код 35022211 (в прибудові), Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕТІ", код 22179063, Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство "Денталія" код 25068105. Зазначені юридичні особи не входять до складу ОК "Авіатор-52", проте транспортування теплоносія від джерела теплової енергії до індивідуальних споживачів здійснюється знизу вверх, тобто з першого по дев`ятий поверх. Єдину, загальну внутрішньобудинкову систему інженерного обладнання - централізоване теплопостачання спроектовано при будівництві будинку згідно з вимогами відповідних будівельних норм, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі при проектуванні гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку. Таким чином система використвується всіма споживачами житлових та нежитлових приміщень, що по АДРЕСА_1 , через яку надавач послуг здійснює постачання теплової енергії та надає послугу в необхідному обсязі та належної якості. Зокрема, квартира позивача 1 (№ 60) розміщена на восьмому поверсі, а по вертикалі на першому поверсі розміщена перукарня та продовольчий магазин, що є частиною площі нежитлових приміщень. Стояк подачі тепла до квартири АДРЕСА_6 проходить через ці приміщення. Якість послуги з централізованого теплопостачання на восьмому поверсі задовільна. Квартира позивача 2 (№ 63) розміщена на дев`ятому поверсі, а по вертикалі на першому поверсі розміщений магазин, що входить до площі нежитлових приміщень. Опалювальна площа всіх житлових приміщень будинку по АДРЕСА_1 становить орієнтовно 3635 кв.м. Загальна опалювальна площа нежитлових приміщень за мінусом ТОВ "Денталія"- 210 кв.м. Опалювальна площа всього (без ТОВ "Денталія") - 3845 кв м. Представником ОК "Авіатор" та представником ДМП "ІФТКЕ" кожен місяць складаються акти про кількість спожитої теплової енергії по будинковому лічильнику. В цих актах надавач послуг розподіляє все тепло так: 2,5 відсотки - споживачу ТОВ "Денталія", решту - на ОК "Авіатор", до складу якого не входять нежитлові приміщення, що на першому поверсі. Крім того, виконавець самостійно розподіляє всю теплову енергію, спожиту будинком між індивідуальними споживачами - власникам лише 46 квартир опалювальною площею 2547 кв.м., а це 70 відсотків житлової площі та 66 відсотків загальної опалювальної площі будинку. Такий непропорційний розподіл теплової енергії надавач послуги вчиняє на власний розсуд, всупереч чинному законодавству, чим зобов`язує позивачів платити послуги, яких вони фактично не отримують, а спожили інші. Позивачі вважають доведеним той факт, що комерційний розподіл послуги з централізованого теплопостачання ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" між споживачами будинку по АДРЕСА_1 вчиняє на власний розсуд, що суперечить чинному законодавству. В результаті порушено принцип рівності сторін договору (типового), учасниками якого є позивачі 1 та 2. Шкода, завдана майну позивачів в тому, що вилучені кошти з сімейного бюджету направлені на оплату послуги, спожитої іншими споживачами, в т.ч. комерційними фірмами, по вині відповідача направлені не за призначенням. Моральна шкода полягає в тому, що через неправомірні дії відповідача, замість того, щоб займатися звичними справами, третій місяць позивачі змушені вивчати законодавство щодо теплопостачання, готували різні звернення, в т.ч. і до відповідача, щоб захистити своє право, проте відповідач, яким є державне підприємство, ігнорує їхніми правами, чим спонукає до захисту прав у суді, що теж потребує неабияких зусиль. Завдану моральну шкоду позивачі оцінюють по 5559 гривень кожному позивачу, що становить три прожиткових мінімуми станом на 01.01.2019 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року (с. Польська М.В.) відкрито провадження у справі (а.с. 37).

У зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя від 14.03.2019 року № 754/0/15-19 та наказом № 240 від 27.03.2019 року, суддю Польську М.В. відряджено до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області строком на шість місяців з 29 березня 2019 року та відповідно до розпорядження заступника керівника апарату Івано-Франківського міського суду Вітовської Н.М. № 47 від 06.04.2019 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи (а.с. 39).

Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. (а.с. 40).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 (с. Антоняк Т.М.) справу прийнято до провадження (а.с. 20).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги заперечується та вказується на те, що у підвалі дев`ятиповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 встановлений тепловий лічильник, що веде облік теплової енергії, витраченої на опалення житлових та нежитлових приміщень будинку. У будинку знаходяться юридичні особи, яким на праві приватної власності належать нежитлові приміщення з окремими тепловими вводами. Ці нежитлові приміщення розташовані на одних стояках з житловими приміщеннями. У приміщеннях юридичних осіб: перукарні « Дует », магазину « Продукти », ПАТ «Ощадбанк», «Ютім», ательє, аптеки - центральне опалення відсутнє. Центральним опаленням користується стоматологічна клініка «Денталія», нежитлові приміщення якої розташовані на першому поверсі будинку. На підставі звернення позивачів працівниками ДМП «ІФТКЕ», спільно з головою обслуговуючого кооперативу «Авіатор 52» ОСОБА_7 та в присутності мешканців квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 , 24.01.2019 року проведено обстеження нежитлових приміщень юридичних осіб, розташованих в АДРЕСА_1 , щодо наявності у цих приміщеннях центрального опалення та встановлено, що у житловому будинку є нежитлові приміщення наступних юридичних осіб (крім ТОВ «Денталія»), які користуються центральним опаленням: 1) перукарня «Дует», 2) магазин « Продукти », 3) ательє, 4) ПАТ «Ощадбанк», 5) аптека, 6) ТОВ «Ютім». Результати перевірки зафіксовані відповідним актом за підписом працівників ДМП «ІФТКЕ» та голови ОК «Авіатор 52». Щодо нежитлових приміщень ТОВ «Денталія» - встановлено, що опалюється 67,6 м.кв. Приміщення тамбуру (прибудови) та кімнати в підвальному приміщенні площею 19,6 м.кв. не опалюються, у зв`язку із відсутністю у них як приладів опалення, так і транзитних трубопроводів. Тепло, використане на обігрів житлових приміщень та нежитлових приміщень ТОВ «Денталія», розподіляється пропорційно до займаних площ, у відповідності до п. 12 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", що затверджені постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року: 97,42 % спожитого тепла зараховується на обігрів житлових приміщень будинку; 2,58% спожитого тепла зараховується на обігрів нежитлових приміщень фірми « Денталія ». Станом на 01.01.2019 року у будинку є 64 квартири, з яких 18 від`єднані від центрального опалення. Відповідно опалювальною площею є загальна площа квартир, які користуються центральним опаленням. Станом на 01.01.2019 року загальна опалювальна площа цих квартир становить 2547,5 м.кв. Позивачі пропонують вираховувати частку їхніх квартир у загальній опалювальній площі всіх 64 квартир (питому вагу їхніх квартир у загальній опалювальній площі будинку), які є в будинку, тобто брати до уваги і площу квартир, які від`єднані від центрального опалення. Однак такий спосіб розрахунку пропорційного співвідношення опалювальних площ квартир позивачів з опалювальною площею будинку є хибним, оскільки до опалювальної площі будинку, яка забезпечується теплом від центрального опалення не можна долучати площу квартир, які забезпечуються теплом від індивідуального опалення. Таким чином нарахування вартості спожитого тепла позивачам проводиться правильно, у відповідності до встановлених норм і правил, а пропозиція позивачів розраховувати вартість спожитого тепла за їхнім способом суперечить Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", що затверджені постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року (а.с. 44-45).

У відповіді на відзив позивачка ОСОБА_1 вказала, що відповідач діє всупереч нормативно-правовій базі, відповідно до якої питання відключення від централізованого опалення було та є можливим тільки за умови відключення цілого будинку та згоди власників всіх квартир у будинку з урахуванням затвердженої оптимізованої схеми теплопостачання населеного пункту та стану інженерних мереж. Позивачка вказує на відсутність проектно-кошторисної документації та законного відключення споживачів монтажною організацією від мереж централізованого теплопостачання, відсутність необхідних актів про відключення споживачів, що затверджуються спеціальною уповноваженою комісією міськвиконкому, тому твердження відповідача про те, що послуги надаються лише для 46 квартир у будинку, є безпідставними. Встановлена система опалення в будинку спроектована ще при будівництві будинку та розрахована для обігріву цілого будинку, ця система є спільною власністю всіх приміщень багатоквартирному будинку. Отже, встановлення автономного опалення в окремих споживачів не може бути підставою для надавача послуг зобов`язувати інших осіб сплачувати за все тепло, спожите будинком, зокрема і комерційними фірмами, в яких відсутні розподільчі прилади обліку тепла (а.с. 71-72).

Позивачі під час розгляду справи уточнювали та збільшували позовні вимоги. Відповідно до заяви від 11.12.2019 року позивачі збільшили розмір позовних вимог, якими просять: визнати дії Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго» такими, що призвели до непропорційного розподілу теплової енергії між споживачами будинку по АДРЕСА_1 , в якому проживають позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та є індивідуальними споживачами теплової енергії, такими, що вчинені з використанням нечесної підприємницької практики; визнати, що ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" порушило права ОСОБА_1 , співвласника кв. АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , власника кв. АДРЕСА_3 - індивідуальних споживачів централізованого опалення, шляхом зобов`язання їх сплачувати частково за тепло, отримане іншими споживачами через порушення п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та «Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630; зобов`язати відповідача - ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго" нараховувати використання та оплату за теплову енергію, спожиту будинком по АДРЕСА_1 , облікованою єдиним загальнобудинковим лічильником споживачеві кв. АДРЕСА_6 за особовим рахунком НОМЕР_1 , відкритим для оплати послуг теплопостачання та гарячої води, опалювальною площею 59 м.кв, та споживачеві кв. АДРЕСА_7 особовим рахунком НОМЕР_2 , відкритим для оплати послуг теплопостачання та гарячої води, опалювальною площею 45,5 м.кв, пропорційно до загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень будинку (об`єму), відповідно до п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 (із змінами); здійснити перерахунок вартості спожитих послуг з централізованого теплопостачання позивачам ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) за 2017,2018, 2019 роки та за період до винесення рішення, відобразити такий перерахунок у рахунках на послуги з теплопостачання за місяць, в якому прийнято рішення; вирішити питання про відшкодування моральної шкоди позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в сумі по 50 000 тисяч гривень кожному (а.с. 99-102).

В обґрунтування заяви про збільшення позовних вимог позивачі вказують, що відповідач здійснює нечесну підприємницьку діяльність у сфері надання послуг та, всупереч законодавству, зобов`язує власників лише 66 відсотків від загального нерухомого майна будинку, нести тягар відповідальності за утримання єдиної цілісної системи теплопостачання, яка є спільною власністю власників житлових та нежитлових приміщень будинку по АДРЕСА_1 . При тому все тепло обліковується єдиним загальнобудинковим лічильником. Договір № 394 від 01.02.2013 року, укладений між ДМП «ІФТКЕ» та ОК «Авіатор-52», ймовірно підтверджений списком 46 квартир зі сторони кооперативу, не є документом, який дає право надавачу послуг не розподіляти все тепло, спожите будинком з єдиним загальнобудинковим приладом обліку, пропорційно займаній площі кожним власником нерухомого майна, як це встановлено п. 12 Правил 630. З 2007 року (постанова КМУ від 31.10.2007 року № 1268) таке відключення можливе лише цілими будинками за спеціальною процедурою. Більше того, в юридичних осіб, крім перукарні "Дует" та "Ютім", відсутні навіть зовнішні ознаки про наявність індивідуальних приладів обігріву. Натомість, відсутність централізованого теплопостачання у юридичних осіб відповідач пояснює механічним втручанням у систему тепломережі в підвальному приміщенні по АДРЕСА_1 , заявляючи про видимий розрив елеваторного вузла від централізованої тепломережі.

У відзиві на заяву про збільшення позовних вимог представник відповідача зазначає, що наведені позивачами аргументи з приводу фіктивності договору № 394 від 01.02.2013 року, укладеного між ДМП «ІФТКЕ» та ОК «Авіатор-52», не мають жодного сенсу в силу положення ст. 204 ЦК України про презумпцію договору, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки зазначений правочин не був предметом судового розгляду, недійсність прямо не встановлена жодним законом - то будь-які доводи цього приводу не заслуговують на увагу. Посилання позивачів на те, що всі юридичні та фізичні особи в будинку від`єднані від мереж центрального опалення незаконно є безпідставним, оскільки наданими копіями документів на виконання ухвали суду від 20.01.2020 року підтверджується законність від`єднання окремих юридичних та фізичних осіб мережі центрального опалення. Таким чином ТОВ «Аптека № 184», площа якої становила 574 кв.м., і на цій площі на цей час розміщені різні юридичні особи, на законних підставах від`єдналася від системи центрального опалення (а.с. 125-126).

Позивачі подали відповідь на відзив, у якому зазначили, що надані відповідачем документи не стверджують про відключення від централізованої системи опалення нежитлових приміщень та встановлення автономного опалення по АДРЕСА_1 , загальна площа яких 597 кв.м. по АДРЕСА_1 . 03.02.1995 року зареєстроване ТзОВ "СЕТІ", , яке є незмінним по сьогоднішній день, тому ПАТ «Івано-Франківськгаз» міг дати згоду на постачання газу лише належно зареєстрованій юридичній особі. Відповідач приховує фактичну інформацію - кому ним розроблялися технічні умови (якщо розроблялися) та хто відключився від системи опалення, фізична чи юридична особа. Разом з тим позивачі вважають, що нежитлові приміщення площею у 597 кв.м. першого поверху будинку по АДРЕСА_1 , над яким вісім поверхів житлових приміщень, нереально відключити в законному порядку від єдиної мережі системи теплопостачання, бо саме таке відключення призвело б до повного розбалансування системи опалення, тому у позивачів є сумніви, що комісія при міськвиконкомі допустила б таке розбалансування на шкоду всім мешканцям будинку. Відповідач намагається ввести суд в оману, нібито юридичні особи розміщені в прибудові до будинку, тоді як будинок по АДРЕСА_1 - це будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, будинок за своїм виглядом, який надав відповідач, введений в експлуатацію у 1991 році. Ніякої прибудови (крім «Ютім») до будинку немає. Про це свідчить копія з технічного паспорту першого і дев`ятого поверхів, де чітко видно, що несуча стіна зі сторони нежитлових приміщень першого поверху не співпадає з решту восьми поверхами будинку (а.с. 142-143).

У запереченні на відповідь на відзив відповідача вказано, що твердження позивачів про те, що ДМП «ІФТКЕ» протиправно нараховує оплату за тепло на власників лише 46 житлових приміщень, ставлячи під сумнів законність відключення ТОВ «Аптека 184» від мережі централізованого опалення, є голослівним та суперечить фактичним обставинам, оскільки всі нежитлові приміщення, які колись належали ТОВ «Аптека 184», а сьогодні на цій площі розташовані різні юридичні особи, від`єднані від мережі централізованого опалення і їхня система опалення ніяк не пов`язана з будинковою системою опалення. Що стосується законності від`єднання нежитлових приміщень ТОВ «Аптека 184» від системи централізованого опалення, то твердження позивачів про незаконність такого від`єднання є безпідставним, оскільки це питання не було предметом жодного судового розгляду. Крім цього ДМП «ІФТКЕ» стверджує, що питання законності від`єднання нежитлових приміщень ТОВ «Аптека 184» від системи централізованого опалення, згідно вимог чинного процесуального законодавства (КАСУ) не є і не може бути предметом розгляду в цій справі (а.с. 163).

В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. В подальшому позивачі не прибули у судове засідання, подавши суду заяви, у яких підтримали заявлені ними позовні вимоги у повному обсязі та просили розгляд справи проводити без їх участі.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову з підстав, викладених у письмових відзивах на позовні вимоги. В подальшому в судове засідання представник відповідача не прибув, подавши письмову заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача та просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка-1 ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 6), позивачка-2 ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 7).

Вказані квартири розташовані у багатоквартирному дев`ятиповерховому будинку по АДРЕСА_1 .

Колективними зверненнями від 26.12.2018 року та від 21.01.2019 року позивачі та мешканці інших квартир будинку АДРЕСА_1 зверталися до відповідача щодо несправедливого комерційного розподілу тепла в їх будинку та просили вжити заходи щодо перерахунку витрат теплової енергії на опалення місць загального користування, розподілити понесені витрати мешканцями 47 квартир на всі квартири (а.с. 15-19).

У копії Акту від 24.01.2019 року, підписаному інженером та слюсарем ДМП «ІФТКЕ», головою ОК «Авіатор-52» ОСОБА_7 (мешканці квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від підпису відмовились) зазначено, що в результаті обстеження житлового будинку по АДРЕСА_1 проведено обстеження об`єктів, які знаходяться в даному будинку на предмет наявності централізованого опалення, в результаті було встановлено, що у нежитлових приміщеннях, які розташовані у житловому будинку: перукарня « Дует », магазин « Продукти », ательє, ПАТ «Ощадбанк», аптека, ТОВ «Ютім» відсутнє централізоване опалення (а.с. 46).

У листі ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» від 25.01.2019 року ОСОБА_2 повідомлено про обставини, встановлені актом за підписом працівників ДМП «ІФТКЕ» та голови ОК «Авіатор-52» та зазначено, що нарахування за тепло по житловому будинку нараховується правильно (а.с. 56).

30.01.2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою на ім`я директора ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», зареєстрованою за № 163/17, у якій просила підготувати та запропонувати до укладення з нею договору на надання послуг централізованого теплопостачання для будинку за адресою: АДРЕСА_2 та включити додатком до нього визначення розрахунку умовно змінної частини тарифу за послуги централізованого теплопостачання, залежно від яких обраховується сплата за надання послуги за 1 кв.м. площі (а.с. 95).

Згідно відповіді ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» від 31.01.2019 року № 14/119 зазначено, що станом на день розгляду заяви (31.01.2019 року) договірні відносини між теплопостачальним підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та споживачами, у тому числі і мешканцями кв. АДРЕСА_2 , впорядковані в межах чинного законодавства. Електронна версія «Договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води» присутня для ознайомлення та скачування на електронному ресурсі www.tke.if.ua. Укладення нового договору відбуватиметься згідно процедури, передбаченої новим Законом про ЖКГ після 01.05.2019 року у редакції, яка відповідатиме типовому договору. Зі структурою умовно-змінної частини тарифу за послуги централізованого теплопостачання, згідно якої здійснюється нарахування за послуги ДМП «ІФТКЕ» рекомендовано ознайомитися на офіційному сайті Національної комісії регулювання енергетики та комунальних послуг (а.с. 94).

З копії заявки директора ТОВ «Аптека 184» ОСОБА_8 слідує, що така подавалася до ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» на укладення договору на користування тепловою енергією на приміщенняте із зазначенням загальної площі 574 м.кв. (а.с. 129).

Згідно протоколу № 16 від 26.08.2004 року засідання комісії міськвиконкому по розгляду питань з влаштування автономного опалення і гарячого водопостачання надано дозвіл ТОВ «Аптека 184» встановити за власні кошти автономну систему опалення і гарячого водопостачання на АДРЕСА_1 (а.с. 127).

В Акті від 15.10.2004 року на відключення аптеки центрального теплопостачання зафіксовано, що опалення у приміщенні ТОВ «Аптека 184» по АДРЕСА_1, відключено і опломбовано (а.с. 128).

З представленої копії Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Сеті» вбачається, що останнє створене в результаті зміни найменування товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 184» і є його правонаступником (а.с. 189).

З копії витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 482 від 21.10.2008 року вбачається про надання дозволу ОСОБА_9 (квартира АДРЕСА_8 ) відключення квартири від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 130).

Копія Акта № 168 від 29.09.2009 року підтверджує відключення квартири АДРЕСА_8 , системи централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 131).

Згідно копії витягу з протоколу комісії № 13 від 17.09.2007 року вбачається про надання дозволу ОСОБА_10 (квартира АДРЕСА_9 ) на відключення квартири від централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 132).

Копією Акта № 83 від 03.06.2009 року зафіксовано про відключення квартири АДРЕСА_9 системи централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 133).

Як вбачається з Акту обстеження частини внутрішньо будинкової тепломережі в будинку АДРЕСА_1 від 15.01.2020 року, представниками ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» проведено обстеження частини центральної тепломережі в підвалі будинку АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, що внутрішньобудинкова тепломережа, частина якої знаходиться в підвалі будинку АДРЕСА_1 , призначена для забезпечення теплом житлових та нежитлових приміщень, розташованих у будинку, а також нежитлових приміщень, розташованих в прибудові до будинку, яка в технічному паспорті будинку позначена літерою «А» та була раніше підключена до внутрішньобудинкової мережі методом окремого вводу. В підвальному приміщенні, де розташований тепловий вузол центральної тепломережі, ввід на приміщення, що розташовані в прибудові до будинку АДРЕСА_1 , відключено методом видимого розриву. Елеватор теплового вузла системи демонтовано, в результаті чого подача теплоносія до приміщень прибудови є неможливою. Крім цього у підвальному приміщенні від`єднано від системи центрального опалення стояки прямої та зворотної подачі тепла до квартир АДРЕСА_11 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19, які розміщені в першому під`їзді будинку і є відключеними від системи центрального опалення. Відключення проведено методом видимого розриву між підвальною розводкою внутрішньо будинкової мережі та стояками прямої і зворотної подачі тепла на перераховані квартири. До Акту долучені світлини із зображенням місць видимого розриву мережі центрального опалення (а.с. 134-137).

Листом від 07.02.2020 року № 13/27-20 виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради повідомив позивачам про те, що відповідно до протоколу № 16 від 26.08.2004 року п. 1.25 комісією міськвиконкому по розгляду питань з влаштування автономного опалення і гарячого водопостачання ТОВ «Аптека № 184» надано дозвіл на видачу технічних умов на влаштування автономної системи опалення і гарячого водопостачання на АДРЕСА_1 за власні кошти (а.с. 152).

У відповідь на звернення ОСОБА_1 АТ «Івано-Франківськгаз» повідомлено, що 07.10.2004 року АТ «Івано-Франківськгаз» було видано Технічні умови № 273 на газопостачання Аптеки № 184 на АДРЕСА_1 (а.с. 175).

Відносини між позивачами та відповідачем регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Законом України "Про захист прав споживачів", «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими КМУ №1198 від 03.10.2007 року; «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Позивачі є споживачамим житлово-комунальних послуг, в тому числі послуг з теплопостачання.

Відповідно «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Державного комітету України з питань Житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Виконавець послуг - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно п.3 ст. 1 Закону України ««Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; та 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Відповідно до вимог статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, зокрема, має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

Згідно з п.п. 5 та 8 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги.

Згідно ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань вузлів обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

Згідно положень п. п. 33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з`явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі - акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2 до Правил. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3 до Правил. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причин такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Відповідно до п. 48 вищенаведених Правил, проведення перерахунків розміру плати за послугу з централізованого опалення в разі ненадання її або надання не в повному обсязі, зниження якості, крім випадків, коли надання послуги з централізованого опалення розпочалося пізніше встановленого строку або опалювальний сезон достроково закінчився, а також за наявності перерв у наданні послуг, що перевищують допустимий строк, здійснюється відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17лютого 2010 року № 151, після проведення нарахувань згідно з вимогами пунктів 40-47 цих Правил.

Відповідно п. п.2, 3 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги або управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний самостійно здійснити перерахунок вартості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком за весь період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, а також сплатити споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законодавством або договором. Виконавець комунальної послуги не несе відповідальності за її ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, якщо доведе, що в точці обліку такої послуги (в разі укладення індивідуального договору - на межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача) її якість відповідала вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства і договором.

Дія Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою КМ України за №151 від 17.02.2010 року, поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг (далі виконавці) і фізичних та юридичних осіб (далі споживачі), яким надаються послуги. У разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів надається в ст.16 ЦК України.

Частиною 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено наступну позицію, а саме «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Отже, суд, у кожному окремому випадку повинен визначити чи вірно обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права чи інтересу, зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність або відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення та захисту в обраний спосіб, з`ясувати чи є відповідач по справі належним та таким, що порушив права позивача.

Як слідує з представлених суду доказів, ТОВ «Аптека № 184», площа якої становила 574 м.кв. (а.с. 129) та на якій на даний час розміщено ряд юридичних осіб, на законних підставах відключена від системи центрального опалення. Також, суду представлено докази про від`єднання за встановленою законом процедурою квартир АДРЕСА_12 та АДРЕСА_9 від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відтак, суд вважає, що доводи позивачів щодо порушення їх прав, як індивідуальних споживачів централізованого опалення, шляхом зобов`язання їх сплачувати частково за тепло, отримане іншими споживачами спростовуються наявними письмовими доказами, зокрема: копією дублікату протоколу № 16 від 26.08.2004 року засідання комісії міськвиконкому по розгляду питань з влаштування автономного опалення і гарячого водопостачання, пунктом 1.25 якого надано дозвіл ТОВ «Аптека 184» за власні кошти влаштувати автономну систему опалення і гарячого водопостачання на АДРЕСА_1 (а.с. 127); копією Акта від 15.10.2004 року на відключення аптеки центрального теплопостачання (а.с. 116); копією заявки ТОВ «Аптека 184» на укладення договору про теплопостачання із зазначенням площі аптеки (574 м.кв.) (а.с. 129); відповіддю АТ «Івано-Франківськгаз» на звернення ОСОБА_1 у якомуповідомлено, що 07.10.2004 року АТ «Івано-Франківськгаз» було видано Технічні умови № 273 на газопостачання Аптеки № 184 на АДРЕСА_1 (а.с. 175); копією витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 482 від 21.10.08 про надання дозволу ОСОБА_9 (кв. АДРЕСА_8 ) на відключення квартири від системи централізованого опалення водопостачання (а.с. 130); копією Акта № 168 про відключення квартири АДРЕСА_8 від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 131); копією витягу з протоколу комісії № 13 від 17.09.2007 року про надання дозволу ОСОБА_10 (кв. АДРЕСА_9 ) на відключення квартири від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 132); копією Акта № 83 про відключення квартири АДРЕСА_9 від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Доводи позову щодо незаконності від`єднання нежитлових приміщень «Аптека 184» від системи централізованого опалення суд не вважає підставними, оскільки суду не представлено доказів оскарження такого рішення у встановленому законом порядку.

Відтак, відсутні підстави стверджувати про те, що відповідачем порушено права позивачів, як власників квартир у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 , як індивідуальних споживачів централізованого опалення, шляхом їх зобов`язання частково сплачувати за тепло, отримане іншими споживачами.

Підстави зменшення розміру плати за послуги теплопостачання визначені п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Такими підставами є: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасова відсутність споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

З огляду на вище встановлені обставини, зважаючи, що в судовому засіданні встановлено відсутність підстав, що відповідачем порушено права позивачів, як споживачів централізованого опалення, з огляду на що відсутні підстави для здійснення перерахунку вартості спожитих послуг з централізованого опалення.

Крім того, за змістом ст.ст. 16, 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах.

Судом встановлено, що 01.02.2013 року між ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та обслуговуючим кооперативом «Авіатор-52» був укладений договір № 394 на постачання теплової енергії (а.с. 85-87), яким врегульовано питання умов постачання теплової енергії, її обліку, порядок проведення розрахунків. У Додатку № 1 до Договору № 394 від 01.02.2013 року вказано формули, на підставі яких проводиться розрахунок кількості витраченої на опалення будинку теплової енергії та кількості теплової енергії, витраченої на підігрів води (а.с. 88).

Позивачі вважають вказаний Договір фіктивним, оскільки такий не відповідає типовому договору, затвердженому постановою Кабінету України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами від 2017 року), як не відповідає і вимогам договору приєднання ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", як публічному, розміщеному на сайті www.tke.if.ua та опублікованому в газеті "Західний кур`єр" № 50 (1363).

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положення статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стороною позивачів суду не представлено відомостей, які б свідчили про те, що зазначений правочин був оскаржений у судовому порядку та був предметом судового розгляду. Відтак, твердження позивачів про фіктивність вищезазначеного правочину суд не вважає обґрунтованим.

Зважаючи, що вимоги позову про здійснення перерахунку вартості спожитих послуг за надання послуг з централізованого опалення, як і вимога про відшкодування позивачам моральної шкоди є похідними з вимогами, то в їхзадоволені також слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 01.02.2021 року.