Справа № 691/841/18
Провадження № 2-о/691/1/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Коваленко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради, Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2018 року представник ОСОБА_3 в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою окремого провадження, та керуючись ст.130 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 315, 316. 318 ЦПК України, просила, встановити юридичний факт, що загиблий 10 червня 2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться батьком ОСОБА_5 (1), змінити прізвище ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на " ОСОБА_6 " (2), внести зміни в актовий запис № 10 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши відомості про батька з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_4 " (3).

На обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 , з грудня 2008 року разом з громадянином України ОСОБА_4 почала проживати однією сім`єю як чоловік та жінка, вести спільне господарство, піклуватись один про одного, мати спільний бюджет. У встановленому законом порядку шлюб не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 . Заяву про реєстрацію народження дитини мати подавала до відповідних органів сама, батьком ОСОБА_4 в Книзі реєстрації народжень вказано з її слів в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. 10 червня 2015 року батько дитини ОСОБА_4 загинув на сході нашої держави в зоні АТО захищаючи Україну. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою від 10.06.2015 року та протоколом № 3249 від 04.09.2015 року. Нажаль за життя він так і не встиг подати заяву про визнання батьківства до органів реєстрації актів цивільного стану. Загиблий ОСОБА_4 за життя визнавав своє батьківство, дуже любив свого сина. ОСОБА_4 забирав заявницю з дитиною з пологового будинку, піклувався про малого, виховував його, проводив з сином багато часу. Перебуваючи в зоні АТО мріяв по поверненню подати заяву про визнання батьківства, щоб дитина носила його прізвище, але нажаль до відпустки ОСОБА_8 не дожив декілька днів.

Ухвалою судді від 05 липня 2018 року прийнято до розгляду вказану заяву та ухвалено про розгляд справи за правилами окремого провадження.

Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року в якості заінтересованих осіб залучено: Городищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та ОСОБА_2 .

13 жовтня 2021 року за ухвалою суду, в справі Службу у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації, як заінтересовану особу замінену на Службу у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради.

19.10.2021 в судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно, підтверджено матеріалами судової справи.

Заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_9 не з`явилися, заявник подала заяву про слухання справи без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, та надала копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Серія НОМЕР_1 від 11 січня 2020 року, що видане повторно, з повідомленням, що її представник хворіє.

Від представника заінтересованої особи начальника служби у справах дітей ВК Городищенської міської ради Кравченко Оксани Василівни, надійшла заява, в якій просить розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа служба у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, здійснювати без їх участі, не заперечує проти задоволення вимог.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду надала заяву, просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує про задоволення вимог.

Від начальника Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Орел С.П., як заінтересованої особи, надійшла заява, вказує, що заперечень щодо заяви про встановлення факту батьківства, внесення змін в актовий запис про народження дитини, не має, та просила справу розглядати без участі представника.

Підстав для відкладення судового засідання не встановлено.

Розгляд справи здійснюється, за відсутності учасників процесу в порядку частини 2 статті 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з урахуванням показів, що були надані в попередніх судових засіданнях, та досліджених доказів. Так, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 2 статті 247 ЦПК України).

В судовому засіданні 13.10.2021, заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що загиблий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зміни відомостей про батька та прізвища на " ОСОБА_6 " підтримали в повному обсязі, та вказали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2008 по 2014 роки проживали однією сім`єю, в цивільному шлюбі, народилася дитина, син ОСОБА_11 . На час реєстрації народження сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитину записала на себе. Як проживали разом, у офіційному шлюбі не перебували. ОСОБА_4 , пішов в АТО, загинув у 2015 році, та не встиг записати дитину на себе. За життя визнавав своє батьківство. Експертиза ДНК не робилась.

Заінтересована особа ОСОБА_2 пояснила, що її син ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали цивільним шлюбом. У них народилася дитина. Більше дітей немає. Потім на деякий час розійшлися. ОСОБА_4 пішов в АТО, загинув. Покійний син за життя визнавав своє батьківство відносно ОСОБА_12 , 2011 року народження. На сьогодні, з ОСОБА_5 спілкуються, як бабуся та онук, він знає, хто його батько. Зазначила, що її син ОСОБА_4 був у шлюбі, що зареєстрований з ОСОБА_13 , зразу ж після армії, років п`ять жили, у них дітей не було. Після цього у сина років три, чотири не було шлюбу. З грудня 2008 року почав проживати в цивільному шлюбі з ОСОБА_1 .. Підтвердила ту обставину, що досліджені в суді докази, а саме, фото, що на них зображені її невістка, брат, це фото як було рік дитині, на подвір`ї, на ОСОБА_14 , на фото є її син. Зазначає, що мала непорозуміння з ОСОБА_1 через виплати, які надійшли у зв`язку із загибеллю сина. За порадою адвоката рішення суду, за яким попередньо було встановлено факт батьківства її сина ОСОБА_4 по відношенню до сина ОСОБА_12 , оскаржила, вважала, що лише вона має право на ці кошти. Згодом у стосунках все змінилося. Покійний син ОСОБА_4 , за життя, визнавав себе батьком дитини, яка народилася у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 , допомагав матеріально та спілкувався з сином після припинення стосунків. Не заперечує проти того, щоб суд встановив факт батьківства покійного сина дитині ОСОБА_12 , 2011 року народження. Погляди до заявниці ОСОБА_1 , дитини ОСОБА_5 переглянула, родичаються. Спору про право не має. Дитина має право носити ім`я біологічного батька, яким є її покійний син ОСОБА_4 .

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради, ОСОБА_15 підтримала заяву, зазначає, що обставини заяви з якими звернулася заявник до суду, є відомі, вважає, що досліджених в суді доказів достатньо для прийняття рішення, факт встановлення батьківства, повністю відповідає інтересам дитини. Батько буде записаний, дитина буде знати, що в неї був батько. Дитина буде користуватись пільгами. Якщо факт буде встановлений, тоді дитина буде мати статус дитини загиблого учасника бойових дій.

Представник заінтересованої особи Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Орел Сніжана Петрівна, не заперечила щодо заяви, вказує, що на виконання рішення суду будуть внесені зміни в актовий запис про народження дитини та видане повторне свідоцтво про народження, де батьком буде зазначено " ОСОБА_4 ", малолітній ОСОБА_11 , 2011 року народження був зареєстрований за заявою матері і батько був записаний з її слів, відповідно дитина отримала призвище матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою.

Вивчивши заяву, врахувавши покази сторін та дослідивши докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. За нормами статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, в тому числі, факт батьківства.

В третьому абзаці пункту 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до абзацу 1 пункту 15 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених статею 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статті 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Так, заявляючи про встановлення факту, що саме померлий ОСОБА_4 , з яким заявник ОСОБА_1 не перебувала у зареєстрованому шлюбі, є батьком дитини ОСОБА_5 , заявник просила встановити цей факт на підставі статті 130 СК України. Встановлення юридичного факту, факту батьківства померлого ОСОБА_4 , їй потрібно для того, щоб внести зміни у відомості про батька дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина 8 статті 7 СК України).

Відповідно до частини 2 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із частинами першою, другою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Частиною 1 статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статті 135 СК України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Із наданих та досліджених в суді документів, вбачається, що ОСОБА_1 (заявник) з грудня 2008 року проживала однієї сім`ю, як чоловік та жінка, з ОСОБА_4 , без реєстрації шлюбу, по 2014 рік, та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , були цивільним подружжям. Під час спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у них народилася дитина - син ОСОБА_11 .

Відповідно до актового запису про народження № 10 від 25 січня 2011 року, відомості про батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були внесені за заявою матері відповідно до статті 135 СК України. У графі "батько" зазначено " ОСОБА_7 , громадянин України", у графі "мати" - " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України".

Тобто, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в добровільному порядку ОСОБА_4 в органах реєстрації актів цивільного стану, як батько дитини зареєстрований не був.

З 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 припинили спільно проживати, проте останній постійно піклувався про свого сина ОСОБА_5 , брав участь у його вихованні, надавав фінансову та матеріальну допомогу (довідка депутата міської ради).

ОСОБА_4 , відповідно до довідки від 10.06.2015 року № 5043, Витягу з наказу Міністерства оборони України від 09.07.2015 року № 164, в період з 10 березня 2015 року по 13 березня 2015 року, з 08 квітня 2015 року по 05 червня 2015 року, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, смерть настала в наслідок отриманих поранень під час виконання бойового завдання в зоні дії антитерористичної операції внаслідок військових дій, що підтверджено свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від 02.12.2015 року, повторне, актовий запис № 148 від 12.06.2015 року, та протоколом № 3249 від 04.09.2015 року.

Метою встановлення факту, що ОСОБА_4 є батьком дитини ОСОБА_5 є встановлення сімейного і правового зв`язку між дитиною і батьком.

Спір про право не встановлений.

ОСОБА_2 (заінтересована особа), мати покійного ОСОБА_4 , підтвердила ту обставину, що за життя її син визнавав ОСОБА_12 , 2011 року народження, своєю дитиною, сім`ї підтримували родинні стосунки, про що свідчать фото, які є при матеріалах справи, покази свідків, не заперечує, щоб малолітній ОСОБА_11 носив прізвище її сина ОСОБА_4 та був записаний його батьком, в її стосунках із заявницею та дитиною відбулися зміни, визнає свою помилку щодо оскарження рішення в 2015 році.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок про застосування статті 130 СК України та вказано, що "закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України".

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зауважив, що "на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

При прийнятті рішення, суд бере до уваги, відповідь № 11/587 від 10.04.2017 року, на запит представника заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , Київського клінічного бюро судово-медичної експертизи Відділення судово-медичної генетичної ідентифікації, що для вирішення питання біологічного батьківства, необхідно провести дослідження зразків крові ймовірної дитини та біологічного батька (дідуся) або рідного брата померлого. Вирішити питання біологічного батьківства померлого чоловіка, шляхом дослідження зразків крові його біологічної матері та ймовірної дитини неможливо, рівно як і встановити біологічну спорідненість між бабусею (по-батьку) та онуком (онукою). Та те, що отримати зразки крові біологічного батька (дідуся) або рідного брата померлого, за відсутності таких, не представляється можливим. Та те, що ОСОБА_2 не оспорює батьківство її померлим сином ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_5 , 2011 року народження.

На підставі викладеного, враховуючи, що судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини саме від ОСОБА_4 : сумісне проживання разом із заявником без реєстрації шлюбу до народження дитини, ведення ними спільного господарства, визнання ОСОБА_4 на час народження дитини та за життя своє батьківство, встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право, і ці вимоги ґрунтуються на вимогах статті 315 ЦПК України, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, у зв`язку з чим необхідно дійти висновку про необхідність захисту прав дитини та наявність підстав для встановлення факту батьківства відповідно до частини другої статті 128 СК України.

Конвенцією про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Встановлення факту батьківства після смерті чоловіка за рішенням суду є надійним механізмом захисту прав і інтересів саме дитини ОСОБА_12 , 2011 року народження, внаслідок чого встановлюється не лише сімейний і правовий зв`язок між дитиною і батьком ОСОБА_4 (і його родичами), але і забезпечуються певні майнові права дитини: право на спадкоємство, отримання відповідних соціальних гарантій і тому подібне.

Ухвалюючи рішення в справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Відтак, враховуючи, що за життя ОСОБА_4 визнавав своє батьківство щодо сина ОСОБА_12 та в свідоцтві про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він не вказаний батьком, запис здійснений на підставі заяви матері ОСОБА_1 , та покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , світлини із зображенням сім`ї ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та дитини ОСОБА_12 , коли возили вечерю у 2012 році, також коли дитині був рік, на дорозі у Руській поляні (матеріали судової справи № 691/1003/15-ц), рішення судів, що були прийняті з цього питання, суд визнає доведеним заявницею факт батьківства покійного ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_12 , 2011 року народження.

Відповідно до частини 1 статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Суд враховує право ОСОБА_5 знати свого батька, а також беручи за основу римську максиму lurasanguinis nulloiure civilidirimi possunt (жодні встановлення цивільного права не можуть скасувати права, що випливають із кровної спорідненості), та робить висновок про необхідність внесення змін до актового запису про народження дитини. В результаті внесення змін до актового запису в Книзі реєстрації народжень встановлюються правові стосунки між дитиною, його батьком і його родичами. При цьому, з цього моменту дитина не лише придбаває відповідні права, але і приймає певні обов`язки по відношенню до родичів свого померлого батька, у тому числі його батьків, тобто, своїх бабусі і діда.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам частини 7 статті 294 ЦПК України, згідно якої при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 5, 125, 128, 130, 134, 135 СК України, ст. ст. 3, 265, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що загиблий 10.06.2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Городищенському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження № 10 від 25 січня 2011 року, про народження ОСОБА_10 , змінити відомості про батька з ОСОБА_7 на ОСОБА_4 , та внести зміни до прізвища диитини з " ОСОБА_21 " на " ОСОБА_6 ".

Рішення суду може бути оскаржено. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.10.2021 року

Суддя Л. П. Синиця