Справа № 573/1948/20
Номер провадження 2/573/27/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

28 травня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Петрищева О.О. ,

відповідача: ОСОБА_3 ,

представника відповідача: Бордюк Ю.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

Враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти днів.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення вартості безпідставно набутого майна, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом п`яти днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частин.

Суддя

Справа № 573/1948/20

Номер провадження 2/573/27/21

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст )

28 травня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Петрищева О.О. ,

відповідача: ОСОБА_3 ,

представника відповідача: Бордюк Ю.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2020 року адвокат Петрищев О.О., який діє в інтересах позивача ФОП « ОСОБА_1 » звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна. Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа -підприємець з 2007 року та здійснює діяльність з оптової торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням відповідно до довідки ЄДРПОУ. 26 серпня 2019 року ФОП ОСОБА_1 на адресу, вказану відповідачем, а саме: АДРЕСА_3 , було здійснено доставку товару: суміш МР-75 вагою 30 кг в кількості 120 мішків, кутник ПВХ для мокрої штукатурки 3 м у кількості 10 шт., армуючу сітку 640 в кількості 1 шт., грундірміттель грунтівка 10 кг в кількості 2 шт., маяк штукатурний 6мм/3м в кількості 50 шт. Загальна вартість вказаного вище товару складає 19 325 грн. згідно із накладною № 21 від 26 серпня 2019 року. При цьому, розрахунок за отриманий товар відповідач ОСОБА_3 провів на банківську картку невстановленої особи, а розрахуватись із власником грошовими коштами відмовився. 26.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження №0000434 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. На даний час слідчим відділенням Білопільського ВП здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_1 визнано потерпілим. В рамках кримінального провадження був допитаний свідок ОСОБА_5 , який здійснював відправку товару, водій ОСОБА_6 , який безпосередньо здійснював доставку товару та ОСОБА_3 , як особа, яка отримала товар. Представник позивача звертає увагу на те, що власником товару є ФОП ОСОБА_1 . Доставка товару з м. Суми до м. Білопілля здійснювалась в межах підприємницької діяльності позивача та за його рахунок. Передача товару від позивача до відповідача була здійснена без їх попередньої домовленості (наявність будь-яких договорів). Товар отримав безпосередньо ОСОБА_7 та на момент отримання знав, що товар належить іншій особі, а жінка, з кою він спілкувався по телефону не є власницею товару, та розвантажив товар, тим самим заволодів ним без належних на те підстав. Також зауважує, що у накладній № 21 від 26 серпня 2019 року з боку отримувача товару відсутній підпис ОСОБА_3 , а відтак перехід права власності на вказане майно від продавця до покупця не оформлено документально. 22 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_1 на адресу відповідача направив вимогу про повернення безпідставно набутого майна або сплатити його вартість, яка була проігнорована відповідачем. Оскільки відповідач на даний час завдані збитки не відшкодував, позивач був змушений звернутись до суду для захисту та поновлення своїх прав. Посилаючись на викладені вище обставини, беручи до уваги незаконність заволодіння відповідачем майна, що належить позивачу, фактичного використання вказаним майном, небажання повертати таке майно або сплатити його грошову вартість власнику, представник позивача просить стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача ФОП « ОСОБА_1 » вартість безпідставно набутого майна в розмірі 19 325 грн. та судові витрати.

Ухвалою від 09 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 57-58).

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Петрищев О.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві. Представник зауважив, що власником товару є ФОП ОСОБА_1 . Доставка товару з м. Суми до м. Білопілля здійснювалась в межах підприємницької діяльності позивача за його рахунок. Передача товару від позивача до відповідача була здійснена без їх попередньої домовленості ( наявності будь-яких договорів). Товар отримано безпосередньо ОСОБА_3 , який на момент отримання товару знав, що товар належить іншій особі, а жінка із якою проходили домовленості не є власницею товару. Однак, не зважаючи на заперечення водія та менеджера ОСОБА_5 , розвантажив товар та заволодів ним без належної правової підстави.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував повністю. Суду пояснив, що через мережу «ОLX» він розмістив оголошення про механічну штукатурку (виконання ремонтних робіт), де зазначив свій номер телефону. 23 серпні 2019 року йому зателефонувала невідома жінка, яка представилась « ОСОБА_8 », та запропонувала придбати у неї за зниженими цінами гіпсову штукатурку. В цей період до нього звернувся ОСОБА_12 для надання останньому послуг зі штукатурки за адресою : АДРЕСА_3 . Оскільки запропонована ОСОБА_8 ціна влаштовувала замовника ОСОБА_12 , він перетелефонував ОСОБА_8 та погодився придбати у неї будівельні матеріали на загальну суму 15 725 грн. та повідомив, що їх треба доставити в м. Білопілля. Цього ж дня о 15.30 год. йому прийшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що на даний час не має матеріалів, і вони будуть у понеділок. 26 серпня 2019 року він зателефонував ОСОБА_8 , і вона повідомила, що товар вже скоро відправлять та сказала, що оплату за товар потрібно здійснити через безготівковий розрахунок, а саме необхідно перерахувати гроші на карту, номер якої вона відправить по телефону, бо вона не довіряє водію. 26 серпня 2019 о 12.00 год. за адресою : АДРЕСА_3 , приїхав автомобіль «Газель», при водієві накладної не було, вони звіряли товар зі своїми записами. Далі він із ОСОБА_12 оглянули товар, та він зателефонував ОСОБА_8 , підтвердив, що йому прийшли всі товари по списку, які він замовляв. Після чого його замовник ОСОБА_12 здійснив два перекази на номер банківської картки на ім`я ОСОБА_11 , яку йому направила ОСОБА_8 . Після цього, вони показали чеки водію та почали розвантажувати товар. Коли вже майже розвантажили товар, залишилось десь 15%, то водій дав йому телефон, та невідомий йому чоловік сказав, що він є власником товару і йому гроші не прийшли, при цьому ОСОБА_3 повідомив, що він домовлявся за товар з жінкою, та сплатив їй всю суму за товар, а тому вони продовжили вигрузку, після чого закрили ворота. Через деякий час приїхав чоловік із працівниками поліції, який сказав, що це його матеріали, за які не було оплачено, але при ньому також не було ніяких документів на товар та не було накладної. Товар залишився там, де його і вигружали - у господарстві ОСОБА_12 . Через деякий час ОСОБА_12 сказав, що потрібно робити ремонт і вони використали ці будівельні матеріали.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Бордюк Ю.В. зазначила, що відповідач по інтернету знайшов ОСОБА_8 , через яку був замовлений товар. В свою чергу менеджер ОСОБА_5 є співробітником, який несе відповідальність за реалізацію угоди, та який дає реквізити на оплату товару ОСОБА_8 , яка в свою чергу направляє інші реквізити для ОСОБА_3 , у якого не виникає сумнівів щодо обману з її сторони. ОСОБА_5 приїхав після того, як товар був вигружений без будь-яких документів на товар. При цьому водій надав свою згоду на вигрузку товару, та не перевірив реквізити по оплаті. Вважає, що товар набутий на законних підставах, з боку замовника виконані всі вимоги постачальника (перераховані кошти за вказаними реквізитами за придбання товару, надані чеки), та ОСОБА_3 не міг бути обізнаний про те, що він домовлявся про замовлення не з власником товару. Крім того вважає, що в даному випадку ОСОБА_3 не є належним відповідачем у справ, оскільки шпаклівка постачалася для проведення робіт за адресою : АДРЕСА_3 для ОСОБА_12 , який погоджував вартість товару та сплачував за неї грошові кошти. Крім того, у подальшому вказана шпаклівка була залишена там же та витрачена у майбутньому на ремонтні роботи у ОСОБА_12, а тому з цих підстав ОСОБА_3 є не належним відповідачем. З огляду на вищезазначене, вважає, що позовні вимоги є необґрунтовані, та такі, що не підлягають до задоволення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працює менеджером з оптової торгівлі у ФОП « ОСОБА_1 ». Було замовлення у п`ятницю він дівчини на товар, домовилися що відгрузка буде у понеділок до м. Білопілля. 26 серпня 2019 року у понеділок зранку був відгружений товар за типовою накладною для видачі товару. Транспортування здійснював водій ОСОБА_6 , який постійно возив товар. Оплата повинна була бути готівкою, проте йому зателефонувала дівчина та сказала, що з готівкою проблеми, вона перерахує гроші на карту. Він погодився, оскільки водій вже виїхав та вислав реквізити своєї особистої картки та повідомив по телефону водія, що оплата буде безготівкова. Сказав не відгружати, поки не буде оплати. Пізніше йому зателефонував водій та сказав, що він на місці і йому показали чеки про оплату та почали вигружати. Далі він почав перевіряти чи пройшла оплата, проте з`ясувалося що оплати не було. Це тривало хвилин 10-15, поки він перевіряв. Він почав телефонувати ОСОБА_8 , але із нею зв`язку вже не було, тоді він зрозумів, що відбулися шахрайські дії, зателефонував водію ОСОБА_6 та сказав, що оплата не пройшла, тому вигрузку необхідно припинити, на що йому повідомив водій, що хлопці продовжують вигрузку. Він особисто говорив із ОСОБА_3 та сказав не вигружати, але йому повідомили, що товар оплачений, тому буде відгружений. Він сів у автомобіль та поїхав до м. Білопілля, зателефонувавши відразу до поліції та приїхав на місце разом із співробітниками поліції за адресою : АДРЕСА_3 . Домогосподарство було зачинене, у двір їх не пустили, товар оглянути не дали, а автомобіль стояв вже без товару. Працівники поліції відібрали у них пояснення та сказали, що до двору зайти вони не мають права. Товар не повернули.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні надав пояснення, що йому необхідно було провести ремонті роботи у господарстві за адресою : АДРЕСА_3 , для цього він попросив ОСОБА_3 , який повинен був проводити дані роботи, заказати шпаклівку, необхідно було 100 мішків. ОСОБА_3 підшукував матеріали, та домовилися по телефону із дівчиною ОСОБА_8 , яка відправляла їм фото матеріалів, тому сумнівів у них не виникло. 26 серпня 2019 року приїхав водій на автомобілі Газель, він перерахував кошти на рахунок, наданий ОСОБА_8 , показали чеки водію, а потім здійснили вигрузку товару та занесли у двір. Коли у автомобілі залишилося два мішки, водій сказав їм що не пройшла оплата. Далі приїхали хлопці на автомобілі «Мазда» без будь-яких документів на товар та приїхала поліція. Будівельні матеріали залишилися у господарстві.

Свідок ОСОБА_6 повідомив, що його викликав ОСОБА_5 для доставки товару - шпаклівки до м. Білопілля, при собі у нього була накладна на товар, оплата повинна бути готівкою. У дорозі йому зателефонували та сказали, що оплата буде на картковий рахунок. Коли він приїхав, то він дав хлопцям накладну, вони йому показали чек про оплату, тоді він погодився дати дозвіл на вигрузку. При цьому куди саме були перераховані кошти і в якій сумі він не перевіряв. ОСОБА_5 по телефону сказав, що йому показали чеки на оплату. Потім в процесу вигрузки зателефонував ОСОБА_5 , коли була половина мішків у машині та сказав зупинити розгрузку, бо не пройшла оплата, про що він сказав хлопцям та дав одному із них телефон. Проте останні продовжували вигрузку товару у двір, він їм не перешкоджав і не міг поїхати звідти, бо у кузові був чоловік. Далі він поїхав звідти у центр і повернувся, коли приїхала поліція і ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Петрищева О.О., відповідача ОСОБА_3 та його представника - адвоката Бордюк Ю.В., свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 000034 за ч. 1 ст. 190 КК України витребувані із Білопільського ВП, повно, всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Законодавець у ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 ст. 16 ЦК України визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів полягає у з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. ст. 76-78, ст. 81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Під час розгляду справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заявлені клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі тих доказів, які надані сторонами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець з 2007 року та здійснює діяльність з оптової торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ ( а.с. 8-10).

За договором поставки № 26 від 05 червня 2013 року постачальник ТОВ «Комерційна фірма Будівельні матеріали» зобов`язується постачати товар для використання у підприємницькій діяльності, а Покупець - ФОП ОСОБА_1 зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Так позивачем у ТОВ Комерційна фірма Будівельні матеріали» було придбано товар , а саме : армуючу сітку щільністю 145 г/м2 , що підтверджується видатковою накладною № 473 від 16.08.2019 року та податковою накладною від 16.08.2019 року ( а.с. 31-33).

За договором поставки № 23 грудня 2015 року постачальник ТОВ « Комерційна фірма МІОЛ» зобов`язується постачати товар для використання у підприємницькій діяльності, а Покупець - ФОП ОСОБА_1 зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Так позивачем у ТОВ «Комерційна фірма МІОЛ» було придбано товар, а саме : суміш МР-75 вагою 30 кг, кутник ПВХ штукатурний для мокрої штукатурки 3 м, грундірміттель грунтівка 10 кг, що підтверджується видатковою накладною № 815 від 21.08.2019 року та податковою накладною від 21.08.2019 року ( а.с. 37).

Платіжними дорученнями № 107 та № 108 від 31.10.2019 року підтверджено факт оплати постачальникам за поставлений товар покупцем ФОП ОСОБА_1 ( а.с. 36-42).

Із накладної № 21 від 26 серпня 2019 року встановлено, що від ФОП ОСОБА_1 був відгружений товар на суму 19 323 грн ( а.с. 43).

При цьому, представник відповідача зауважує, що у накладній № 21 від 26 серпня 2019 року з боку отримувача товару відсутній підпис ОСОБА_3 , а відтак, сторона відповідача зауважує, що перехід права власності на вказане майно від продавця до покупця не оформлено документально.

26 серпня 2019 року до ЄРДР були внесені відомості та зареєстроване кримінальне провадження за №0000434 на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України та слідчим відділенням Білопільського відділення поліції Сумського РВП Головного управління Національної поліції України в Сумській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження (а. с. 15-16).

В рамках кримінального провадження були допитані свідок ОСОБА_5 , який здійснював відправку товару, водій ОСОБА_6 , який безпосередньо здійснював доставку товару та ОСОБА_3 , як особа, яка отримала товар.

Так, із долученого стороною позивача протоколу допиту свідка ОСОБА_5 встановлено, що 23.08.2018 року йому на мобільний телефон зателефонувала невідома жінка з мобільного телефону НОМЕР_2 , та хотіла здійснити замовлення будівельних матеріалів на загальну суму 19 325 грн.. Через те, що товару не було на складі, він сказав, що замовлення зможе зробити в понеділок 26.08.2019. Після цього, зранку 26.08.2019 йому знову зателефонувала жінка, яка представилась ОСОБА_17 з номеру НОМЕР_3 , та замовила будівельні матеріали на суму 19 325 грн., та повідомила, що товар необхідно доставити до АДРЕСА_3 , але прізвища замовника не назвала. Через деякий час, після того, як автомобіль з товаром було завантажено та направлено за вказаною у замовленні адресою, йому знову зателефонувала жінка на ім`я ОСОБА_17 та попросила скинути номер картки, щоб перевезти гроші на картку, бо в неї не має готівки. Після цього, він зателефонував водію, який доставляв вантаж, та сказав йому, що гроші за товар будуть перераховані по безготівковому рахунку. Згодом водій ОСОБА_6 зателефонував йому та повідомив, що йому показали дві квитанції про сплату товару, та почали вивантажувати. Через декілька хвилин, він перевірив картковий рахунок, проте, ніяких зарахувань коштів не було, він зателефонував жінці на ім`я ОСОБА_17 , але її номер був вимкнутий (а. с. 17-20).

Також, наданий протокол допиту свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що 26.08.2019 йому зателефонував його знайомий ОСОБА_16 , та попросив перевезти вантаж до АДРЕСА_3 . Після завантаження автомобіля будівельними матеріалами, йому повідомили. Що розрахунок буде у безготівковій формі, після чого він виїхав на вказану адресу. По дорозі до місця призначення йому з мобільного номеру НОМЕР_4 зателефонувала жінка, яка представилась ОСОБА_8 та запитала де він є. Він відповів, що вже на під`їзді до м. Білопілля, тоді вона повідомила, що йому зателефонують та повідомлять куди саме їхати. Після цього, хвилин через 5-10 йому на мобільний телефон надійшов дзвінок з мобільного номера НОМЕР_5 , хлопець представився ОСОБА_15 та розповів куди їхати. Приїхавши на вказане місце, а саме в АДРЕСА_3 , його зустрів хлопець, який представився ОСОБА_15 та почав оглядати товар. Через деякий час до них приїхав ще один хлопець, який показав два чеки про сплату товару, та вони почали вивантажувати товар. Він зателефонував ОСОБА_16 та повідомив про сплату, який через декілька хвилин повідомив про те, що гроші на рахунок не прийшли і товар не потрібно розвантажувати (а. с. 21-21).

Крім того, в ході допиту в якості свідка ОСОБА_3 було встановлено, що через мережу «ОLX» він розмістив оголошення про механічну штукатурку (виконання ремонтних робіт), де зазначив свій номер телефону. 23.08.2019 року об 11.00 год. йому зателефонувала невідома жінка з мобільного номера НОМЕР_6 , яка представилась ОСОБА_18 , та запропонувала придбати у неї за зниженими цінами гіпсову штукатурку. В подальшому того ж дня, він перетелефонував ОСОБА_8 та погодився у неї придбати будівельні матеріали на загальну суму 15 725 грн. та повідомив, що їх треба доставити в АДРЕСА_3 . Цього ж дня о 15.30 год. йому прийшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що на даний час не має матеріалів, і вони будуть в понеділок. 26.08.2019 він зателефонував ОСОБА_8 , і вона повідомила, що товар вже скоро відправлять. Також вони з нею домовились, що оплату за товар він здійснить через безготівковий рахунок, а саме скине гроші на її картку, бо вона не довіряє водіям. 26.08.2019 о 12.00 год. до адреси яка була вказана в замовленні приїхав автомобіль «Газель», він оглянув товар, та зателефонував ОСОБА_8 , підтвердив, що йому прийшли всі товари, які він замовляв. Після чого його знайомий ОСОБА_12 здійснив два перекази на номер банківської картки № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_19 , яку їм дала ОСОБА_8 . Після цього, вони показали чеки водію та почали розвантажувати товар. Коли вже майже розвантажили товар, то водію зателефонував хтось, йому дали телефон, де невідомий чоловік сказав, що він є власником товару і йому гроші не прийшли, він повідомив, що домовлявся за товар з жінкою, та сплатив їй всю суму за товар, тому товар тепер належить йому (а. с. 23-24).

Допитаний в якості потерпілого в кримінальному провадженні №0000434 від 26.08.2019 ОСОБА_1 повідомив, що займається підприємницькою діяльністю, зареєстрований як ФОП та здійснює продаж будівельних матеріалів як через магазин (склад), так і через мережу інтернет. 26.08.2019 року приблизно після обіду, на його мобільний телефон подзвонив менеджер ОСОБА_16 та повідомив, що здійснив доставку будівельних матеріалів до м. Білопілля, проте отримувач товару відмовився проводити оплату за товар та здійснив його розвантаження без дозволу менеджера. Товар, який належить на праві власності ФОП ОСОБА_1 , було доставлено за адресою: АДРЕСА_3 на підставі: договору поставки № 35 від 23.12.2015, видаткової накладної № 815 від 21.08.2019, податкової накладної №108 від 21.08.2019, платіжного доручення № 107 від 31.10.2019, договору поставки № 26 від 05.06.2013, видаткової накладної № 473 від 16.08.2019, податкової накладної № 22 від 16.08.2019, платіжного доручення № 108 від 31.10.2019 (а. с. 25-26, 31-43).

Таким чином судом встановлено, що власником відправленого товару є ФОП ОСОБА_1 . Доставка товару з м. Суми до м. Білопілля здійснювалась в межах підприємницької діяльності позивача та за його рахунок водієм ОСОБА_6 . Передача товару від позивача до відповідача була здійснена без їх попередньої домовленості (наявність будь-яких договорів). Товар отримував ОСОБА_7 з ОСОБА_12 та на момент отримання не знав, що товар належить іншій особі, а жінка, з кою він спілкувався по телефону не є власницею товару, проте про дані обставини йому стало відомо під час вигрузки товару.

17 вересня 2019 року слідчим Бакшеєм Є.О. було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання потерпілого про повернення майна, оскільки слідчий прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а товар знаходиться у нього на законних підставах, як у добросовісного набувача, а тому для вирішення даного питання, щодо повернення майна потерпілому, рекомендовано звернутися до суду із цивільним позовом про відчуження майна (а. с. 27-28).

22 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3 направив вимогу про повернення безпідставно набутого майна або сплатити його вартість, яка була проігнорована відповідачем (а. с. 44-46, 49).

Ухвалою слідчого судді від 14 листопада 2020 року постанову слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Бакшея Є.О. від 17 вересня 2019 про відмову у задоволенні клопотання від 17 вересня 2019 року у кримінальному провадженні № 000434 від 26 серпня 2019 року скасовано (а. с. 29-30).

Таким чином встановлено, що правоохоронними органами в рамках досудового розслідування проводилася перевірка з приводу факту безпідставно набутого майна, підозра у кримінальному провадженні № 000434 нікому не пред`являлась, крім того, ОСОБА_3 був допитаний у рамках провадження у якості свідка.

На даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000434 від 26 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Також судом встановлено, що факт завдання шкоди, внаслідок незаконного заволодіння майна (безпідставно набутого), належного позивачу ФОП « ОСОБА_1 » заперечується самим відповідачем ОСОБА_3 .

На думку представника позивача Петрищева О.О. спричинення майнової шкоди має прямий причинно-наслідковий зв`язок між добросовісним володільцем майна ОСОБА_1 та недобросовісним набувачем такого майна ОСОБА_3 , що спричинило збитки.

Суд зазначає, що загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами гл. 83 ЦК України.

Зокрема, ст. 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна та які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання щодо безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених у ст. 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ст. 1212 ЦК, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених у ст. 11 цього кодексу.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, чч.1, 2 ст. 205, ч. 1 ст. 207, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою для набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені в ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення в зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 червня 2015 у справі № 6-100цс15 та постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 у справі № 367/6344/16-ц.

Між тим, матеріалами справи та представником позивача Петрищевим О.О. доведено, що майно на загальну суму 19 325 грн., належне ФОП ОСОБА_1 було набуте без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Спричинення шкоди ФОП « ОСОБА_1 » відбулося внаслідок незаконного заволодіння безпідставно набутого майна, що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В даній справі предметом доказування є відшкодування вартості безпідставно набутого майна на заявлену суму 19 325 грн., яка в свою чергу підтверджується договором поставки № 35 від 23.12.2015, видатковою накладною № 815 від 21.08.2019, податковою накладною №108 від 21.08.2019, платіжним дорученням № 107 від 31.10.2019, договором поставки № 26 від 05.06.2013, видатковою накладною № 473 від 16.08.2019, податковою накладною № 22 від 16.08.2019, платіжним дорученням № 108 від 31.10.2019.

Проте, в судовому засіданні було встановлено, що замовником вказаних будівельних матеріалів був не відповідач ОСОБА_3 , а допитаний свідок ОСОБА_12 за дорученням якого діяв ОСОБА_3 та підшукував йому будівельні матеріали для ремонту. Крім того в судовому засіданні було встановлено, що товар поставлявся на адресу по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_12 , оплату за товар проводив також останній, а не ОСОБА_3 і у подальшому товар був використаний при проведенні ремонтних робіт, які здійснювалися для ОСОБА_12 .

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_7 є не належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача у разі розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача, або замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Суд не наділений самостійним правом, без відповідного клопотання позивача замінити у справі належного відповідача.

Отже, у випадку, коли належний відповідач не був залучений до участі у справі, суд першої інстанції має закінчити справу та відмовити у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 901, 903, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 51, 76-78, 81, 133, 141, 247, 259, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення вартості безпідставно набутого майна, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 03.06.2021 року .

Суддя