Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2382/20 Головуючий у 1-й інст. Грубіяна Є.О.
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю. суддів Борисюка Р.М.

Шевчук А.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу № 278/2382/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 року, ухваленепід головуванням судді Грубіяна Є.О. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.03.2006 в розмірі 25320,85грн. станом на 13.08.2020, оскільки останній у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 рокупозов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 25320,85грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позову і стягнути на його користь витрати на правничу допомогу. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до наданих позивачем розрахунку заборгованості станом на 13.08.2020 та виписки по рахунку відповідач сплатив банку 43900,15грн., що підтверджується розрахунком проведених виплат. Суд першої інстанції не взяв до уваги відзив на позовну заяву, не застосував позовну давність.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 01.03.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на картку в розмірі 1000 грн. шляхом підписання анкети-заяви, йому була видана кредитна картка строком дії до 01/13, яка в подальшому перевипускалась 08/16 та 02/20. Розмір кредитного ліміту неодноразово збільшувався, останній раз 04.12.2016 до 19800грн. Відповідач, як вбачається з виписки по рахунку, користувався кредитними коштами і частково повертав їх до 30.08.2019. За таких обставин посилання апелянта на пропуск позивачем позовної давності не можуть бути взяті до уваги.

Згідно наданого банком розрахунку, станом на 13.08.2020 ОСОБА_1 заборгував 25320,85 грн.: 17877,42 грн. за тілом кредиту, 7443,43грн. за відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Підписана позичальником анкета-заява містить положення про нарахування відсотків за процентною ставкою 36% річних. Тому висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимоги про стягнення відсотків є правильним.

Разом з тим, суд не врахував, що банк в односторонньому порядку збільшував відсоткову ставку, тому відсотки підлягають стягненню, виходячи з базової ставки 36% річних, у розмірі 4509грн. Отже, рішення належить змінити, зменшивши розмір заборгованості до 22386грн.42коп., а розмір судового збору до 1858грн.40коп.

Статтею 137 ЦПК України передбачено відшкодування витрат виключно на правничу допомогу адвоката. З долучених до апеляційної скарги документів не вбачається, що ФОП ОСОБА_2 є адвокатом, тому підстави для відшкодування витрат на правову допомогу відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 року, зменшивши розмір заборгованості до 22386грн.42коп., а розмір судового збору до 1858грн.40коп.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 365грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: