Справа № 629/2817/21
Провадження № 2/629/972/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді - Мицик С.А., при секретарі судових засідань- Заводяній О.Ю., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, Лозівської міської ради Харківської області, першого заступника Лозівського міського голови Жидкова Олександра Миколайовича, голови комісії з реорганізації Орільської селищної ради, голови Лозівської міської територіальної громади Зеленського Сергія Володимировича про визнання недійсною умови трудового договору; визнання трудового договору безстроковим; визнання неправомірними, незаконними, протиправними дій у недопущенні до роботи; визнання незаконним, протиправним, неправомірним та скасування розпорядження про звільнення; визнання неправомірними, незаконними, протиправними дій щодо видання розпорядження про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; визнання неправомірними, незаконними, протиправними дій щодо відмови надати відпустку, матеріальну допомогу на оздоровлення; зобов`язання повторно розглянути заяву про надання відпустки, -

встановив:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

В підготовчому засіданні позивачка заявила про відвід головуючого по справі - судді Мицик С.А., посилаючись на наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. В обґрунтування заяви зазначила, що 01.10.2021 суддею Мицик С.А. постановлено ухвалу про витребування доказів та про виклик свідків. Але судом було спотворено(перекручено) інформацію щодо заявленого нею заперечення проти залучення свідка ОСОБА_2 . Так, на клопотання відповідача про залучення в якості свідка ОСОБА_2 нею було заявлено заперечення, бо відповідачем не уточнено, які обставини може підтвердити ОСОБА_2 . Які обставини справи може пояснити ОСОБА_2 представником відповідача не пояснено. На уточнене питання суду до відповідача «що може підтвердити свідок ОСОБА_2 .?» представник відповідача відповіла «я чітко зазначила у заяві, що всі посадові особи(яких заявляє свідками представник відповідача) безпосередньо приймали участь під час прийняття особи на роботу. ОСОБА_2 перш за все приймав це рішення про прийняття особи на роботу, вони узгоджували умови виконання трудових обов`язків». Тому представник відповідача вважав, що ОСОБА_2 допитати як свідка важливо, бо це керівник, який приймав рішення і від його думки все залежить. І хоча позивачка знову наголосила суду, що керівник ОСОБА_2 прийняв рішення у вигляді наказу про прийом на роботу і у вигляді запису у її трудову книжку, інші обставини ОСОБА_2 підтвердити не може, тому що договір їй передавала ОСОБА_3 . Далі вона наголосила суду, що ОСОБА_2 людина поважного віку і знаходиться в зоні ризику по ковіду і викликати свідка для задоволення амбіцій відповідачів, аби при цьому поставити на кон здоров`я людини є неумісним. При цьому вона послалася на конкретні рішення Верховного Суду. Але суддя Мицик С.А. в своїй ухвалі від 01.10.2021 зазначила зовсім інше, а саме: «Позивачка заперечувала про виклик в судове засідання для допиту у якості свідка ОСОБА_2 , посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_2 , будучи на посаді селищного голови лише підписав укладений з нею трудовий договір та розпорядження про прийняття її на роботу, та йому невідомі обставини, що стосуються справи. Крім того, ОСОБА_2 є особою похилого віку та дорога до суду і перебування в судовому засіданні в умовах поширення пандемії коронавірусної хвороби може негативно вплинути на його здоров`я». Також в ухвалі суду від 01.10.2021 суддя Мицик С.А. спотворила інформацію про те, що вона нібито заявила клопотання про повернення відзиву відповідача тільки у зв`язку з пропуском строку на подання такого відзиву. Але вона чітко зазначила, що доказів отримання ухвали суду про відкриття провадження за її позовною заявою відповідач не надав. А суд і не витребовує у відповідача такий доказ. При цьому суддя Мицик С.А. позбавляє її права на апеляційне оскарження і наголошує, що дана ухвала суду від 01.10.2021 оскарженню не підлягає.

Представник відповідача- Лозівської міської ради Харківської області в підготовче засідання не з`явилась, надала клопотання про проведення підготовчого засідання, призначеного на 27.10.2021, за її відсутності.

Суд, вислухавши думку заявника, вважає заяву позивачки про відвід судді необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заява позивачки про відвід судді надійшла через канцелярію суду 27.10.2021, відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст.36-37 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України. Зокрема, згідно з п.5 ч.1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін. Відповідно до ч.ч. 1,2,3, 5 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом(ч.1 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвала суду від 01.10.2021 постановлена судом у відповідності до ст.ст. 259-260 ЦПК України.

Посилання заявниці стосовно позбавлення її права на апеляційне оскарження ухвали суду від 01.10.2021 про витребування доказів та про виклик свідків не ґрунтується на вимогах ЦПК України, оскільки такі ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст. 353 ЦПК України, не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до положень ст. 259 ЦПК України, судовий розгляд закінчується ухваленням рішення іменем України. Згідно ч.4 ст. 265 ЦПК України, у мотивувальній частині рішення суду зазначаються, зокрема, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявницею не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Мицик С.А. при вирішенні даної цивільної справи.

Крім того, суд вважає заявлений відвід таким, що не підлягає задоволенню, оскільки сама по собі незгода з процесуальними діями головуючого по справі не може бути підставою для відводу судді. Твердження заявниці про упередженість судді ґрунтуються лише на її припущеннях і не підтверджуються фактичними обставинами.

Суд роз`яснює позивачу, що положеннями ст.17 ЦПК України закріплено право на перегляд справи та оскарження судового рішення.

Керуючись ст.36,39,40,252,253,259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик Світлани Анатоліївни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, Лозівської міської ради Харківської області, першого заступника Лозівського міського голови Жидкова Олександра Миколайовича, голови комісії з реорганізації Орільської селищної ради, голови Лозівської міської територіальної громади Зеленського Сергія Володимировича про визнання недійсною умови трудового договору; визнання трудового договору безстроковим; визнання неправомірними, незаконними, протиправними дій у недопущенні до роботи; визнання незаконним, протиправним, неправомірним та скасування розпорядження про звільнення; визнання неправомірними, незаконними, протиправними дій щодо видання розпорядження про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; визнання неправомірними, незаконними, протиправними дій щодо відмови надати відпустку, матеріальну допомогу на оздоровлення; зобов`язання повторно розглянути заяву про надання відпустки - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Мицик