ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1507/17Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/817/93/21 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

сторін:

представника апелянта ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 605/625/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року, постановлену суддею Щербатою Г.Р., повний текст якої складено 13 жовтня 2020 року, про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року представник ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат Скиба В.М. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року вказаний позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивачів в судове засідання.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат Скиба В.М. подав на неї апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд постановив оскаржувану ухвалу в підготовчому, а не судовому засіданні, що є грубим порушенням норм процесуального права. Крім цього, суд не надсилав повідомлення позивачам. Враховуючи наведене, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У січні 2021 року представник відповідача адвокат Гудима Л.Р. подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відзив мотивований тим, що представник позивачів повторно не з`явився у судове засідання, яке було призначено на 13 жовтня 2020 року та не подав заяви про розгляд справи у його відсутності, а тому суд правильно залишив позовну заяву без розгляду.

В судовому засіданні представник апелянтів ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній, а також суду пояснив, що не з`явився в судові засідання Збаразького районного суду, які були призначені 20 серпня 2020 року та 13 жовтня 2020 року через свою зайнятість в інших справах, про що подавав відповідні заяви.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила та просила ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що представник позивачів повторно не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення, а також від позивачів не надходила заява про розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів вважає, що даний висновок суду є обґрунтований.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та призначено судове засідання на 24 листопада 2017 року о 09:30 год. (а.с.16).

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 травня 2018 року продовжено розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження, передбаченого ЦПК України в новій редакції, зі стадії підготовчого провадження (а.с.69).

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 жовтня 2018 року (а.с.85).

З моменту відкриття провадження у справі, судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням учасників, зокрема представника позивачів - адвоката Скиби В.М. - 27 травня 2019 року, 08 липня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 20 серпня 2020 року, з підстав зайнятості представника в інших судових процесах.

Представник позивачів - адвокат Скиба В.М. в судові засідання по розгляду даної справи, які було призначено на 20 серпня 2020 року та 13 жовтня 2020 року, повторно не з`явився, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

На адресу суду першої інстанції представник позивачів - адвокат Скиба В.М. подав заяви (20 серпня 2020 року та 12 жовтня 2020 року), в яких просив відкласти судові засідання на іншу дату та час, оскільки зайнятий в інших судових засіданнях (а.с.147, 149).

13 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_6 , ОСОБА_7 судом залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України (а.с.152).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наслідки неявки в судове засідання позивача обумовлені в ст.ст.223 та 257 ЦПК України.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 21 вересня 2020 року справа № 658/1141/18.

Як вбачається договорів про надання правової допомоги від 27 липня 2017 року та 01 серпня 2017 року, адвокат Скиба В.М. представляє інтереси позивачів у даній справі (а.с.41-42).

Судові повістки і повідомлення про судові засідання безпосередньо надсилались та вручались предстанику позивачів адвокату Скибі В.М.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно ч.5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Судом встановлено, що представник позивачів - адвокат Скиба В.М. в судові засідання по розгляду даної справи, які було призначено на 20 серпня 2020 року та 13 жовтня 2020 року, повторно не з`явився, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.144).

Колегія суддів звертає увагу, що на адресу суду першої інстанції представник позивачів - адвокат Скиба В.М. подав заяви (20 серпня 2020 року, 12 жовтня 2020 року), в яких просив відкласти судове засідання на іншу дату та час, оскільки зайнятий в інших судових процесах, що свідчить про обізнаність представника позивачів про розгляд справи (а.с.147, 149). При цьому, представник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначив, що дійсно, як представник позивачів був повідомлений про вказані судові засідання.

Встановивши, що представник позивачів - адвокат Скиба В.М., будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання місцевого суду, призначене на 13 жовтня 2020 року, і від нього не надходило заяви про розгляд справи за відсутності позивачів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Доводи представника апелянтів про те, що в суду немає жодних доказів про повідомлення позивачів, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч.5 ст.130 ЦПК України).

Твердження представника апелянтів про те, що усі судові засідання проводились у підготовчому судовому засіданні, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ухвалою Збаразького районного суду від 15 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах і не спростовують висновків суду першої інстанції в ухваленому судовому рішенні.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана у вказаній справі ухвала Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року постановлена в судовому, а не в підготовчому засіданні з дотриманням п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, а наведенні апелянтом доводи зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 26 січня 2021 року.

Головуючий

Судді