ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/647/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, стягувач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. знаходиться виконавче провадження № 63184390 з виконання Виконавчого листа № 755/3242/19 від 28.08.2019 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 151 832,46 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Адреса, вказана у виконавчому документі: АДРЕСА_2 .

Виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63184390 від 02.10.2020 року. Зазначеною постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Лист із постановою було направлено боржнику 02.10.2020 р. за адресою, вказаною у виконавчому документі та було повернуто Укрпоштою в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Приватним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника. Також, до Державного реєстру обтяжень рухомого і нерухомого майна було внесено відповідні реєстраційні записи.

Згідно з витягом №14351136 з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 01.03.2021 р., боржник значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до повідомлення КП «Київське міське БТІ» (вих.№062/14- 11198 (И-2020) від 20.10.2020 р.) за боржником на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.07.2000 року.

В ході здійснення виконавчого провадження приватний виконавець отримав рішення Дарницького районного суд м. Києва від 19.06.2012 р. по справі № 2-3301/12, яким було розділено спільне майно подружжя, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та виділено по 1/2 частині квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним виконавцем встановлено, що боржник є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, реєстрація права власності на майно боржника на момент звернення з даним поданням не відновлена в установленому законом порядку.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Заінтересовані особи - боржник та стягувач, в судове засідання не викликалися, що передбачено ч. 11 ст. 440 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для його задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 1 статті 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - ЗУ «Про виконавче провадження») - примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у вказаному Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. перебуває виконавче провадження № 63184390 з примусового виконання виконавчого листа № 755/3242/19, виданого 28.08.2019 Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 151 832,46 грн.

02.10.2020 приватним виконавцем на виконання вимог ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої скеровані сторонам виконавчого провадження № 63184390.

Відповідно до повідомлення КП «Київське міське БТІ» (вих.№062/14- 11198 (И-2020) від 20.10.2020 р.) за боржником на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.07.2000 року.

Згідно ч.1 та п.4 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших

За змістом статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи що, державним виконавцем не надано суду доказів вичерпання всіх можливих заходів з примусового виконання рішення суду, згідно Закону України "Про виконавче провадження", а відповідно відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання.

З урахуванням викладеного, та керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 5, 10, 18, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 81, 260-261, 353-354, 440 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, стягувач ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Заставенко М.О.