ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Херсон
Справа №766/7877/20

Провадження №22-ц/819/850/21
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)
судді: Орловська Н.В.
Приходько Л.А.
секретар судового засідання: Дундич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Амінова Світлана Рінатівна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Єпішина Ю.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :
У травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
Позов мотивований тим, що згідно судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2017 року і до повноліття дитини.
В 2017 році позивач створив нову сім`ю, в якій ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 , яка разом з теперішньою дружиною ОСОБА_5 перебувають на його утриманні, тобто з часу ухвалення судового рішення від 26 вересня 2017 року про стягнення аліментів його матеріальний стан змінився, що є підставою для зменшення розміру аліментів відповідно до положень статті 192 СК України.
Крім того, позивач вказав, що є учасником бойових дій та за час перебування в зоні АТО стан його здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим він потребує періодичного лікування.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив суд зменшити розмір присуджених до сплати на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 січня 2021 року позов ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволений.
Ухвалено змінити розмір аліментів, визначений відповідно до судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини заробітку (доходу) платника до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що після видачі судового наказу про стягнення аліментів, сімейний та матеріальний стан позивача, як платника аліментів, змінився через народження у нього ще однієї дитини, яка разом з дружиною ОСОБА_5 перебувають на його утриманні.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Амінова С.Р., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт погіршення його матеріального стану з моменту стягнення з нього аліментів. Зміна сімейного стану позивача, а саме факт народження у ОСОБА_2 доньки від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батьки не можуть компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Апелянт зазначила, що посилання позивача на погіршення стану здоров`я нічим об`єктивно не підтверджено. Крім того, лікування останньому, як учаснику АТО, надається безкоштовно, що додатково свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Вказала, що суд не застосував до спірних правовідносин правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її адвокат Амінова С.Р. просили апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

ОСОБА_1 пояснила, що за домовленістю з позивачем, ОСОБА_2 сплачував їй аліменти у розмірі по 2000,00грн щомісячно. У 2020 році вона направила судовий наказ про стягнення аліментів за місцем роботи позивача на примусове виконання.

ОСОБА_2 просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, вказавши, що на теперішній час має на своєму утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , яка народилася у 2018 році та дружину ОСОБА_5 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. При цьому, його щомісячний дохід фактично не збільшився, що створює для нього тягар для сплати аліментів у раніше призначеному розмірі.
Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.
Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 15 серпня 2009 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 , актовий запис №605), який рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13 червня 2014 року розірваний.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (колишнє прізвище ОСОБА_6 ) є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2017 року і до її повноліття (а.с.19).
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, про що, зокрема, зазначено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.
Звернувшись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан.
Згідно актового запису про шлюб №37 від 04 лютого 2017 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб (прізвище останньої після державної реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_6 »), про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.8).
09 січня 2019 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану складено відповідний актовий запис №14 про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , батьками якої є: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_5 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с.9).
Зважаючи на вік малолітньої ОСОБА_8 , дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, з приводу чого у теперішній час не працює.
Дані обставини сторонами у справі не заперечуються.
Із довідок про дохід позивача встановлено, що ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 Національної гвардії України та працює на посаді старшого водія (автобуса, мікроавтобуса) автомобільного взводу роти матеріально-технічного забезпечення (а.с.120).
З довідки про грошове забезпечення за період перебування на займаній посаді вбачається, що з жовтня 2019 року по грудень 2020 року його заробіток фактично є незмінним та дорівнює у середньому близько 11000,00грн., тобто одержані доходи залишаються незмінними при збільшенні утриманців, які перебувають на його матеріальному забезпеченні.
З урахуванням встановлених у справі обставин, суд першої інстанції правильно вважав, що наявні підстави визначені ст. 192 СК України для зменшення розміру раніше присуджених аліментів, стягнутих на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із доведенням позивачем зміни його матеріального та сімейного стану.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, колегія суддів визнає некоректними, з огляду на те, що справа №565/2071/19 містить інші, тобто відмінні обставини, які не є подібними до обставин у цій справі.

Так, у справі №565/2071/19 позивач ставив питання про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів при наявності у нього матеріального стану, який значно покращився з моменту присудження аліментів, тобто у цій справі була відсутня сукупність обставин з якою ст. 192 СК України пов`язує можливість зменшення судом розміру аліментів.

При цьому, колегія суддів погоджується з аргументами апелянта про те, що ОСОБА_2 не довів належними та допустимими доказами наявність у нього погіршення стану здоров`я, яке викликало понесення ним значних матеріальних витрат.

Стягнення аліментів у розмірі 1/6 від доходу позивача, що становить 1866,00грн. забезпечує законодавчо визначений розмір 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на 2021 рік складає у грошовому виразі 1197,00грн.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, перевіривши доводи скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 січня 2021 року без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Амінова Світлана Рінатівна, залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ч.1 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Н.В. Орловська

Л.А. Приходько