Справа № 591/2917/20
Провадження № 2/591/458/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання рішення суду -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання рішення суду і свої позовні вимоги мотивує тим,що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28.09.2015 року у справі № 591/9382/14-ц з Відповідача - ОСОБА_2 на його користь були стягнені грошові кошти у розмірі 38882,70 грн.. Вказане рішення було переглянуто Апеляційним судом Сумської області, який своїм рішенням від 24.12.2015 року частково змінив рішення суду першої інстанції. Після набрання чинності рішенням суду виконавчий лист у справі № 591/9382/14-ц Позивачем було подано для примусового виконання, однак Відповідачем кошти не сплачені. Позивач вважає, що внаслідок невиконання рішення суду у справі №591/9382/14-ц у Відповідача утворилася заборгованість, що складається на дату подання позову з інфляційних втрат у сумі 17283,36грн. та 3% річних у сумі 5138,91грн., а всього 22422,27грн., а тому просить суд стягнути з Відповідача вказану суму.

Позивач ОСОБА_1 в письмовій заяві наданій суду просить суд слухати справу у його відсутність, позов підтримує повністю, просить суд його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

16.06.2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрито провадження у справі і призначено до судового розгляду на 25.08.2020 року. Судове засідання було відкладено за клопотанням відповідачки ОСОБА_2 на 06.11.2020 року. Судове засідання було знову відкладено за заявою відповідачки ОСОБА_2 на 30.11.2020 року. Судове засідання було знову відкладено за заявою відповідачки на 16.01.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши письмові докази, фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 24.12.2015 року набрало законної сили рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28.09.2015 року у справі № 591/9382/14-ц, яким, зокрема, суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 38882,70 грн..

05.01.2016 року Зарічним районним судом м. Суми було видано виконавчий лист № 591/9382/14-ц, який Позивачем пред`явлено до примусового виконання до Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

18.01.2016 року Зарічним відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50296646 про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості у сумі 38882,70 грн..

Загальновідомим є факт того, що в процесі реорганізації Зарічний відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиціїперетворений у Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

20.02.2020 року орган примусового виконання листом №1/36695 від 20.02.2020 року повідомив Позивача, що утримання з Відповідача при примусовому виконанні виконавчого провадження № 50296646 не проводились.

Відповідач належними та допустимими доказами не спростувала факт наявності на дату пред`явлення позову заборгованості перед Позивачем у зазначеному ним розмірі.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 30 березня 2016 року по справі № 6-2168цс15, де зазначено, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідач має грошове зобов`язання перед Позивачем, що підтверджує рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2015 року у справі № 591/9382/14-ц, яке набрало законної сили 24 грудня 2015 року, про стягнення з Відповідача на користь Позивача грошових коштів у розмірі 38882,70 грн..

З огляду на те, що Відповідач порушила вказане грошове зобов`язання, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до розрахунку, наданого Позивачем, за період прострочення інфляційні втрати від несплати суми заборгованості склали 17283,36грн., 3% річних - 5138,91грн..

Суд погоджується з розрахунком Позивача щодо інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, оскільки така відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання прямо передбачена статтею ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, проаналізувавши надані сторонами докази та розрахунки, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за несвоєчасне виконання рішення суду у сумі 22422,27грн., що складається з встановленого індексу інфляції за період з січня 2016року по травень 2020року у сумі 17283,36грн. та трьох процентів річних за період з 25.12.2015року по 20.05.2020року у сумі 5138,91грн..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача також необхідно стягнути на користь Позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 524, 533-535, 625 ЦК України, ст.ст. 11-13, 76- 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання рішення суду -задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість за несвоєчасне виконання рішення суду у сумі 22422,27грн., що складається з інфляційних витрат у сумі 17283,36грн. та 3% річних у сумі 5138,91грн..

Стягнути з ОСОБА_2 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) - 840 грн. 80 коп. в рахунок повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 січня 2021 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО