Справа № 171/1929/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2021 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_5 є її рідною сестрою. ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 з 12 жовтня 1994 року, після укладення шлюбу чоловікові було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », дружині « ОСОБА_8 ».

Вказує, що за час перебування у шлюбі подружжя разом побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, що була виділена для будівництва ОСОБА_6 . Вказаний житловий будинок був введений в експлуатацію та був придатний для проживання.

Позивач зазначає, що 24.09.2001 року на вказаний житловий будинок було видано свідоцтво на право приватної власності, де власником було зазначено ОСОБА_6 . Таким чином право власності на об`єкт будівництва було набуте в період шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у 2001 році.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. ОСОБА_5 доглядала за чоловіком до його смерті, займалась його похованням, на час смерті була зареєстрована в спірному житловому будинку, вони проживали разом, тобто вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Крім того вказує, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла, також, його рідна донька від першого шлюбу ОСОБА_2 , шляхом подання заяви нотаріусу Апостолівської державної нотаріальної контори, в передбачений законом шестимісячний термін.

Вказані спадкоємці є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 .

Таким чином, позивач вважає, що її сестра ОСОБА_5 успадкувала фактично частину спірного житлового будинку після смерті чоловіка, а Ѕ частина належала їй за законом.

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її сестра ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 , на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно якого все майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідала їй.

17.07.2019 року, у передбачений законом строк, позивач звернулася до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 вказує, що свідоцтва про право на спадщину не отримувала, на початку жовтня 2020 року дізналася про те, що вона має право на збільшену спадкову масу до ѕ частини спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , оскільки її сестра фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка і мала на час смерті у приватній власності Ѕ частину спірного житлового будинку за законом.

Зазначає, що інших спадкоємців майна ОСОБА_5 не має, оскільки наявний заповіт на її ім`я.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 не визнає права власності на частку, яка дійсно належала ОСОБА_5 на час смерті, тому вимушена звернутися до суду.

Просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті сестри ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 23.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.11.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витребувано у державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Штельмак Н.А. належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 17.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позові. Просив позовні вимоги задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом, право власності на 4/6 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті сестри ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. Пояснила, що в позові не зазначено одного із спадкоємців ОСОБА_6 , а саме його сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_9 подав до нотаріуса заяву про відмову від своєї частини спадщини на її користь, як доньки спадкодавця. В свою чергу вона подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Зазначає, що їй належить 2/3 частини від спадкового майна, з урахуванням частки від якої відмовився ОСОБА_9 на її користь.

Відповідач заперечила, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 побудували будинок в період шлюбу. Вказує, що її батько збудував спірний будинок за адресою: АДРЕСА_1 у 1992 році. Спадкодавець отримав свідоцтво на право приватної власності на вказане будинковолодіння 24.09.2001 року вже будучи одруженим з ОСОБА_5 з 12.10.1994 року. Вказує, що ОСОБА_6 на момент реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 вже побудував спірний будинок, що вбачається зі свідоцтва про право приватної власності на будинок. Згідно домової книги від 31.01.1989 року ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09.03.1989 року, до будинку підключено газ 01.02.1989 року. Відповідно до відомостей з архіву від 22.11.1989 року ОСОБА_6 продовжено строки будівництва будинку розміром 8,40х9,00 до грудня 1991 року. Після цього, ОСОБА_6 не подавав до виконавчого комітету Апостолівської міської ради заяв про продовження строків будівництва. ОСОБА_5 також заяви щодо добудов чи прибудов будинку не подавала. Вважає, що будівництво спірного будинку було завершене у грудні 1991 року ОСОБА_6 до укладення шлюбу з ОСОБА_5 .

Крім того, відповідач зазначає, що поділу майна між подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не було. ОСОБА_5 не зверталася до суду про виділення частки у спільній сумісній власності. Вказує, що у даному позові позивач не звертається з вимогою про виділення частки у спільному майні учасника спільної сумісної власності після його смерті. Тому позовні вимоги вважає необґрунтованими.

ОСОБА_2 пояснила суду, що ОСОБА_5 постійно не проживала під час шлюбу у спірному будинку, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 лише у 2006 році.

Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що був сусідом померлого ОСОБА_6 , який проживав по АДРЕСА_1 . Зазначив, що ОСОБА_6 здійснював будівництво будинку за адресою АДРЕСА_1 та йому відомо, що до 1992 року спірний будинок вже був побудований згідно плану, який є в матеріалах справи. Після 1994 року ОСОБА_6 будинок не будував, будівельні матеріали не купував. Вказав, що він проживає по АДРЕСА_2 з 1986 року та відносини з ОСОБА_6 у нього були сусідські. Йому відомо, що після укладення шлюбу з ОСОБА_5 будівництво спірного вже будинку не здійснювалося. В будинку у ОСОБА_6 він був декілька разів.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що є сином померлого ОСОБА_6 та братом відповідача ОСОБА_2 . Зазначив, що він допомагав батьку будувати двоповерховий будинок по АДРЕСА_1 , розміром 9 м х8.40 м. У 1992 року вказаний будинок був повністю завершений згідно плану, до укладення шлюбу з ОСОБА_5 будинок був побудований. Йому відомо, що за час шлюбу ніяких добудов до будинку не здійснювалося, будматеріали ОСОБА_6 не купував.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 24.09.2001 року, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_6 (а.с. 6, 61, 171).

Відповідно до інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , у переліку будівель домоволодіння є: житловий будинок-А, сарай-Б, вбиральня-В, паркан-№1.3, водопровід-№2, замощення-І, загальна площа будинку-83,65 кв.м, житлова площа будинку-48,97 кв.м (а.с.7-8).

Згідно довідки КП «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» від 13.11.2019 року № 2396/19 встановлено, що дата реєстрації в БТІ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 24 вересня 2001 року (а.с.200).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 1994 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 12.10.1994 року уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові « ОСОБА_7 », дружині « ОСОБА_8 » (а.с.9, 57, 81, 135, 167).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.12.2014 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10, 42, 80, 134, 152).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.04.2019 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11, 131).

Відповідно витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі від 09.06.2015 року, від 23.02.2015 року, інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 01.07.2015 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 заведена 23.02.2015 року державним нотаріусом Апостолівського державної нотаріальної контори Штельмак Н.А., номер у спадковому реєстрі 57142158, номер у нотаріуса 31/2015 (а.с.12, 49, 64, 159).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 17.07.2019 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 заведена 17.07.2019 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Штефан В.В., номер у спадковому реєстрі 64468583, номер у нотаріуса 79/2019 (а.с.13, 145).

23.02.2015 року ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Штельмак Н.А. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.41, 151).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком якої є ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_11 (а.с.43, 153).

23.02.2015 року ОСОБА_9 звернувся до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Штельмак Н.А. з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на користь дочки спадкодавця - ОСОБА_2 (а.с.50, 160).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком якого є ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_11 (а.с.51, 161).

09.06.2015 року ОСОБА_5 звернулася до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Штельмак Н.А. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.55, 165).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 21.06.1991 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 розірвано, актовий запис № 117 (а.с.56, 166).

01.07.2015 року ОСОБА_5 звернулася до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Штельмак Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя - на Ѕ частку житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.60, 170).

01.07.2015 року ОСОБА_5 звернулася до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Штельмак Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно - частину житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належала її чоловікові ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві зазначені інші спадкоємці, передбачені законом: дочка спадкодавця ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, та син спадкодавця ОСОБА_9 , який відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 (а.с.62, 172).

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Апостолівської міської ради № 2431 від 28.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1 , разом з ним на момент його смерті проживала дружина ОСОБА_5 (а.с.63, 173).

Згідно копії актового запису про смерть №289 від 24.12.2014 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.69, 179).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 1 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 289 (а.с.70-71,180-181).

29.01.2016 року ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Штельмак Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В заяві зазначено, що правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок знаходиться у дружини спадкодавця ОСОБА_5 . Інші спадкоємці, передбачені законом: дружина спадкодавця ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, та син ОСОБА_9 , який відмовився від прийняття спадщини на її користь (а.с.74, 184).

Відповідно до архівного витягу з рішення № 189 протоколу виконавчого комітету Апостолівської міської ради від 29 листопада 2000 року затверджено акти прийомки в експлуатацію закінчених будівництвом житлових будинків, господарських приміщень, гаражів та магазинів приватних підприємців, зокрема п.42 житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.95).

Згідно рішення виконавчого комітету Апостолівської міської ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області № 192 від 1989 року ОСОБА_6 продовжено строки будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.96).

01 лютого 1989 року складено акт приймання внутрішньодомового газопроводу в експлуатацію за адресою по АДРЕСА_1 (а.с.97).

17.07.2019 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Штефан В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.130).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 140 (а.с.132-133).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьком якої є ОСОБА_13 , матір`ю ОСОБА_14 (російською мовою) (а.с.136).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , 28.08.1982 року ОСОБА_12 уклала шлюб з ОСОБА_15 , після укладення шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_16 » (а.с.137).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.138).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_8 , 14.08.2004 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_17 , після одруження присвоєно прізвище « ОСОБА_18 » (а.с.139).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_9 вбачається, що шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_19 розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_16 » (а.с.140).

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) від 17.07.2019 року за № 56880979 встановлено, що 10.06.2010 року приватним нотаріусом Романченко Ю.В. було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5 , за реєстром № 482 (а.с.144).

Відповідно до копії заповіту посвідченого 10.06.2010 року за реєстровим № 482, приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідала ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.192,198).

З довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Апостолівської міської ради від 28.10.2019 року № 7875 встановлено, що ОСОБА_5 станом на 03.04.2019 рік була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.196).

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Зі змісту ст.ст.15, 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 № 79/2019, що надійшла до суду від приватного нотаріуса Штефан В.В. (а.с.129-205) ОСОБА_3 прийняла спадщину, оскільки звернулася до приватного нотаріуса 17.07.2019 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , у встановлений законом строк. Так, відповідно до поданої ОСОБА_3 заяви від 17.07.2019 року за № 265 позивач зазначила про прийняття нею спадщини після смерті сестри ОСОБА_5 (а.с.130).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 17.07.2019 року спадкова справа після смерті ОСОБА_5 заведена 17.07.2019 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Штефан В.В., номер у спадковому реєстрі 64468583, номер у нотаріуса 79/2019 (а.с.13, 145).

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17.07.2019 року за № .06.2010 року приватним нотаріусом Романченко Ю.В. було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5 , за реєстром № 482 (а.с.144).

Судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 № 79/2019 (а.с.129-205) відсутні відомості щодо звернення ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 3/4 частки, 4/6 частки або іншу частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті сестри ОСОБА_5 та відомості щодо винесення постанови нотаріусом про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Разом з тим, з листа приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В. від 19.02.2021 року, наданого до суду, вбачається, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії спадкоємиці ОСОБА_3 нотаріусом не виносилася, роз`яснення не надавалися (а.с.126).

Главою 89 Книги шостої ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено порядок оформлення права на спадщину, що являє собою визначену законодавством сукупність функцій, притаманну юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Пленум Верховного Суду України в постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23) зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено випадки відмови нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Згідно із ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Відповідно ч.1 до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно п.п.1,3 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі-Порядок) нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

За приписами п.п. 4.14, 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №570/6046/14-ц вбачається, що під час розгляду справ про визнання права власності на майно в порядку спадкування суду слід перевіряти чи були спадкоємцем здійснені всі необхідні заходи щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, чи вимагав він у відповідності до приписів пунктів 1, 3 глави 13 розділу I Порядку від нотаріуса винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва), чи оскаржував таку постанову у судовому порядку або відразу звернувся до суду за правилами позовного провадження.

У постанові від 17 квітня 2019 року по справі №227/1969/16-ц про визнання права власності на спадкове майно Верховний Суд в якості однієї з підстав для залишення без змін постанови суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову вказав, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У постанові від 23 вересня 2019 року по справі №641/4101/16-ц Верховний суд зробив висновок про те, що якщо відсутність умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Отже, виходячи з вищенаведеного, основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є виключним способом захисту прав спадкоємця, який може застосовуватися лише у випадку об`єктивної відсутності умов для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку та неможливості усунення обставин, які створюють відсутність таких умов. Відсутність умов для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку може бути усунута шляхом встановлення певного юридичного факту в суді або шляхом отримання певних документів, які дають змогу нотаріусу та спадкоємцю визначити точний обсяг спадкового майна.

Застосування іншого підходу призведе до того, що суд фактично перебере на себе функції нотаріуса у тих спадкових справах, де нотаріус не вирішував питання про видачу свідоцтва про право на спадщину або неможливість його видачі.

Суд звертає увагу, що позивачем ОСОБА_3 не було надано доказів про звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 та наявності постанови нотаріуса про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Отже, позивачем не було доведено відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач не врахувала вищевказані норми законодавства.

За вищевказаних обставин та норм чинного законодавства суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-82,89,95,247,258-259,264-265,273,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 07.06.2021 року.

СуддяЛ. І. Кодрян