Провадження № 2/756/2266/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Мушкетик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 у листопаді 2020 року звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за ним та відповідачем право власності на 1/2 частину за кожним на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини позивач обґрунтовує тим, що 27 вересня 2003 року між сторонами було укладено шлюб.

17 січня 2018 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано.

Під час шлюбу сторін ними було за спільні кошти придбано квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку було зареєстровано на відповідача.

У зв`язку з тим, що вищевказане майно набуте під час шлюбу сторін, позивач просить його поділити між ними.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року відкрито позовне провадження.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнавали та просили відмовити у їх задоволенні. Пояснювали суду, що спірна квартира є особистою власністю відповідача, оскільки придбана нею за особисті кошти, а відтак поділу не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов належить задовольнити з наступних підстав.

27 вересня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Міському відділі реєстрації громадянського стану Луганського обласного управління юстиції укладено шлюб.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17.01.2018 шлюб між сторонами розірвано.

На підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 04 листопада 2011 року № 1285-С/КІ видано свідоцтво про право приватної власності від 21 листопада 2011 року, відповідно до якого під час шлюбу сторін вони набули право спільної сумісної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на ОСОБА_2 .

Власність на квартиру набута на підставі Договору про участь у фонді фінансування будівництва виду А «Київміськбуд» № 14-07-20-05/40Д від 18.06.2010, інвестором за яким є відповідач ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Верховний Суд у своїй Постанові від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17 вказав, що той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За положенням ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що спірне нерухоме мано придбано за час перебування сторін у шлюбі. Натомість під час розгляду справи відповідачем не доведено, що квартира АДРЕСА_1 , яка була предметом договору про участь у фонді фінансування будівництва виду А «Київміськбуд» № 14-07-20-05/40Д від 18.06.2010, була набута нею виключно за особисті кошти.

На підставі вищевказаного та того, що зазначене майно було придбане сторонами під час шлюбу, суд вважає правильним та справедливим визнатиспірну квартиру спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку про необхідність визнати за кожною зі сторін право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 57, 60, 69-71 СК України, ст. 5, 12-13, 76, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати трикімнатну квартира АДРЕСА_1 , що зареєстрована на ОСОБА_2 , спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 червня 2021 року.

Суддя,- Белоконна І.В.