Провадження № 2/761/1124/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Буцан Р.О.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Представник ФОП ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, зважаючи на наступне. 01.04.2014 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № 1929397-05/МС/3641. 27.11.2014 р. між АТ «Ощадбанк» та позичальником було укладено додатковий договір № 1 до договору № 1929397-05/МС/3641, згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 30 000,00 грн. Позичальник належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань щодо сплати платежів у розмірі та порядку, передбачених договором і станом на 03.02.2016 р. заборгованість становила - 29086,10 грн. Майнові інтереси позичальника було застраховано у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/12 від 01.08.2014 року. У зв`язку із невиконанням зобов`язань за кредитним договором з боку позичальника, банк звернувся до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, яке було отримано 29.03.2016 р. у розмірі 29 086,10 грн. Отже, у відповідача виникло зобов`язання перед страховою компанію щодо відшкодування збитків. На виконання такого обов`язку, відповідачем 06.04.2016 р. сплачено страховій компанії 22 961,20 грн. Залишок боргу - 6 124,90 грн. 05.02.2019 р. між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги, за умовами якого позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу до ОСОБА_2 виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 124,90 грн. За таких обставин представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 6124 грн. 90 коп., судовий збір у розмірі 768 грн. 40коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 000.00 грн.

Провадження у справі було відкрито 06.05.2019 р., відповідно до положень ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов де зазначено наступне. ОСОБА_2 не сплачував ніяких коштів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». З наданих представником позивача додатків вбачається, що останнє погашення заборгованості за кредитом мало місце 29.01.2016 р. у сумі 1200,00 грн. Заміна сторони у зобов`язанні, відповідно до ст. 262 ЦК України не змінює порядку обчислення строку позовної давності, а тому представник відповідача просить застосувати позовну давність до заявлених ФОП ОСОБА_1 вимог. Також позивачем не надано належних і допустимих доказів, що у страхової компанії виник обов`язок сплатити банку страхове відшкодування. Крім того, договір № 05/12/2019 не містить вказівки продавця та покупця і підписаний особою, яка не має належних повноважень на представлення інтересів страхової компанії. Відсутні і докази того, що ФОП ОСОБА_1 на виконання умов договору зі страховою компанію сплатило останній суму вказану у договорі - 748 240,11 грн. - отже позивач не набув права вимоги. Просить відмовити у задоволенні позову.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідно до положень ч. 7 ст. 279 ЦПК України в адресу суду від учасників процесу не надходило.

Дослідивши надані докази, надавши їм належну оцінку суд приходить до наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, 01 квітня 2014р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено договір № 1929397-05/МС/3641 про відкриття та обслуговування рахунку , випуск та надання платіжної картки.

27.11.2014 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір№ 1 до договору № 1929397-05/МС/3641 про відкриття та обслуговування рахунку , випуск та надання платіжної картки за умовами якого ОСОБА_2 встановлено кредит у розмірі 30 000,00 грн.

Крім того, як свідчать надані представником позивача докази, 01.08.2014 р. між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» страховик) та АТ «Ощадбанк» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування кредитів № 055/12 предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, і пов`язані з неповерненням або неповним поверненням позичальниками страхувальнику кредиту та/або несплатою або частковою несплатою процентів по ньому на умовах, встановлених відповідними кредитними договорами.

03.02.2016 року представник АТ «Ощадбанк» направив в адресу ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заяву про настання страхового випадку та розмір збитків для подальшого виконання обов`язків по сплаті страхового відшкодування.

11.02.2016 року ПрАТ «УПСК» складено страховий акт № 005/12/089/16 відповідно до якого завдання збитків страхувальнику внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування в строки та на умовах, що передбачені в кредитному договорі № 1929397-05/МС/3641, внаслідок неплатоспроможності позичальника визнано страховим випадком. Страхова сума за позичальником визначена - 29 086,10 грн.

05.12.2019 р. Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» укладено з суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 договір № 05/02/2019 про відступлення прав вимоги за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

В розумінні зазначеного договору (п. 1.1.1 договору) боржники - особи, які винні/відповідальні за завдання матеріальних збитків за фактом настання яких первісний кредитор визнав завданні матеріальні збитки страховими випадками та здійснив страхові виплати/страхові відшкодування на користь страхувальників або третіх осіб по укладеним договорам добровільного страхування кредитів, договорам страхування кредитів, договорам добровільного страхування наземного транспортного засобу та договорам обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перелік яких зазначено в реєстрі прав вимог, що наведений у додатку № 1 до цього договору.

Права вимоги (п. 1.1.6. договору № 05/02/2-19 про відступлення права вимоги) - права грошової вимоги первісного кредитора до боржників, які виникли внаслідок заподіяння збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).

Реєстр прав вимог - погоджена сторонами форма реєстру прав вимог, що передаються за цим договором з переліком договорів страхування, інформації щодо боржників, розміру зобов`язань кожного з боржників із зазначенням сум заборгованостей (п. 1.1.7. договору № 05/02/2-19 про відступлення права вимоги).

Представник ФОП ОСОБА_1 вказує, що страхова компанія виконала обов`язок по сплаті страхового відшкодування, в той же час відповідач ОСОБА_2 відшкодовано ПрАТ «УПСК» в порядку регресу 22 961 грн.10 коп. З урахуванням положень договору № 05/02/2-19 про відступлення права вимоги від 05.02.2019 р. позивач отримав право вимоги в прядку регресу до відповідача за договором № 1929397-05/МС/3641 у розмірі 6 124,90 грн.

За приписам ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За положеннями п. 1 ч. 1 т. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до вимог ст. 514 ЦК України.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, вказуючи на наявність права регресної вимоги до ОСОБА_2 на суму у розмірі 6 124,10 грн., представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проте, матеріали справи не містять документів на підтвердження тієї обставини, що ПрАТ «УПСК» було сплачено страхове відшкодування АТ «Ощаббанк» і у розмірі вказаному представником ФОП ОСОБА_1 .

Також за відсутності в матеріалах справи погодженої сторонами форми реєстру прав вимог, що передаються і викладеної у додатку № 1 до договору № 05/02/2019 від 05.02.2019 р., суд має зробити висновок про відсутність достовірних відомостей про перехід права зворотної вимоги до відповідача у зв`язку із невиконанням умов договору і сплаченим страховим відшкодуванням.

За приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що представником ФОП ОСОБА_1 не доведено обставин, викладених у позовній заяві, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 352,354,430 ЦПК України, 512,514,993 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: