Провадження №2/447/199/21
Справа №447/3535/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

25.05.2021 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями службової особи,

представник позивача ОСОБА_2 .

Процесуальні дії у справі.

17.12.2020 на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями службової особи. Позов обґрунтовано наступним. 03.09.2020 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 85 КУпАП. Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.11.2020 у справі №447/2546/20 провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Позивач зазначив, що внаслідок незаконних дій інспектора Управління ДАРГ у Львівській області його було обвинувачено у вчиненні адміністративного правопорушення протягом двох місяців, а саме з дня складення протоколу до винесення постанови, у зв`язку із чим відбулась втрата нормальних життєвих зв`язків, виникнення психологічної травми, тривали моральні страждання, що посилювались постійним нервовим стресом, пов`язані з викликами для участі у справі. Позивач втратив можливість нормальної працездатності, зазнав інших негативних наслідків, які породили невпевненість у майбутньому та страх перед органами поліції. Позивач вказує, що понесені моральні страждання не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки точних критеріїв майнового виразу душевного болю немає і не може бути, а тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості просить суд стягнути 20 000,00 гривень моральної шкоди, завданої незаконними діями службової особи органу державної влади головним державним інспектором Управління ДАРГ у Львівській області Собко В.М., оскільки менша сума не може слугувати достатньою компенсацією немайнових втрат. Крім наведеного, позивач просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу.

21.12.2020 ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

14.01.2021 на адресу суду надійшов відзив від представника Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вимоги позивача необґрунтовані та не підтверджені належним чином, а ГУ ДКСУ у Львівській області не є належним відповідачем у справі.

21.01.2021 на адресу суду надійшов відзив від представника Управління ДАРГ у Львівській області, у якому вказано, що головний державний інспектор діяв у межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. Представник відповідача посилається на те, що сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не може бути доказом того, що дії або бездіяльність посадових осіб заподіяли моральну шкоду ОСОБА_1 на підставі ст. 1175 ЦК України. Крім цього представник відповідача послалася на те, що 09.07.2020 постановою Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного порав порушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП

02.03.2021 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника відповідача Управління ДАРГ у Львівській області про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

03.03.2021 суд постановив ухвалу щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив такий задоволити з підстав у ньому викладених.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення такого. Клопотань про відкладення розгляду справи, інших заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0253, 03.09.2020 о 10:00 год. поблизу м. Новий Розділ, Львівської області, на водоймі «Глибоке», ОСОБА_1 проводив вилов раків забороненим знаряддям лову раколовками та ятерами, чим порушив правила спортивного та любительського рибальства п. 3.15, постанову Кабінету Міністрів №26 від 18.07.1998 р., за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 6).

02.11.2021 постановою Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2546/20, провадження №3/447/1751/20, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 7).

Зазначене рішення набрало законної сили 13.11.2020.

З інформації, наданої відповідачем Управлінням ДАРГ у Львівській області у відзиві на позовну заяву, відомо, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0611, 09.07.2020 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 проводив вилов раків на озері «Глибоке» біля м. Новий Розділ, Львівської області, забороненим знаряддям лову, а саме раколовною пасткою,чим грубо порушив правила спортивного та любительського рибальства п. 3.15, постанову Кабінету Міністрів №26 від 18.07.1998 р., за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Крім цього, правопорушника було виявлено 10 штук рака річкового, загальною вагою 0,7 кг. Майнова шкода становить 255 гривень (а.с. 38).

28.07.2020 Постановою Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/1883/20, провадження №3/447/1412/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу з конфіскацією раколовної пастки (2 штуки) (а.с. 37).

Оцінка суду.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, на підставі статті 1174 ЦК України, відшкодовується державою.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Закриття справи про адміністративне правопорушення дає підстави для відшкодування моральної шкоди відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України та статті 1 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» і не є у залежності від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу та, чи понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Дане твердження узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду (справа №569/1799/16-ц, провадження №61-19000сво18), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №640/16169/17, провадження №61-15393св18).

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу» (2001), «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», ЄСПЛ прийшов висновку, що сам факт визнання порушеного права являється адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

За таких обставин, основною умовою відшкодування, зокрема, моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позовна заява ОСОБА_1 не містить посилання на будь-які докази фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу було завдано моральної шкоди саме на 20 000,00 гривень. Позивачем також не було надано до суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували, що у нього відбулася втрата нормальних життєвих зв`язків, виникла психологічна травма, моральні страждання, нервові стреси, втрачена нормальна працездатність.

Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, доказами, перевірених у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не подано жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, у судових засіданнях таких доказів не здобуто та не представлено представником позивача, а відшкодування моральної шкоди не може слугувати позивачу джерелом для збагачення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відтак, витрати на правничу допомогу розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 19, 56 Конституції України, ст. 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями службової особи відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі:

Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області, місцезнаходження: вул. Тернопільська, 2-а, м. Львів, 79034, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 41759514.

Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, місцезнаходження: вул. К. Левицького, 18, м. Львів, 79005, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38008294.

Повний текст рішення складено 03.06.2021.

Суддя Головатий А. П.