справа № 489/951/21 провадження №2/489/1225/21
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі -Банк, ПАТ «Універсал Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У лютому 2021 року Банк звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 11.01.2018 у розмірі 79819,90 грн. та судові витрати.

Як на підставу позовних вимог вказано, що 11.01.2018 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 35000,00 грн. Банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, але відповідач свої зобов`язання порушив внаслідок чого станом на 03.12.2020 утворилася заборгованість в розмірі 79819,90 грн., яка складається із 41519,23 грн. залишку заборгованості за тілом кредиту та 38300,67 грн. заборгованості за пенею і комісією.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином.

Правом на дання відзиву відповідач не скористався, але через свого представника ОСОБА_2 надав до суду клопотання про проведення судового засідання з викликом сторін та долучення до матеріалів справи скриншоту з особистого телефону відповідача про сплату ним 31.10.2020 в рахунок погашення заборгованості 3000,00 грн., які не знайшли свого відображення в додатках до позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.03.2021 відмовлено представнику відповідача в переході до розгляду справи в спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11.12.2018 між сторонами був укладений кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.

Анкета-заява не містить відомостей про розмір тіла кредиту (кредитного ліміту), строк дії кредитного договору, відсутня також інформація про розмір процентів за користування кредитом, комісії, неустойки (штрафу, пені).

Долучений до позовної заяви витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням Правління Банку №33 від 27.09.2017, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, відповідачем не підписані

Зазначена вище анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Факт руху грошових коштів на особовому рахунку відповідача позивач підтвердив виписками за період з 11.01.2018 по 31.10.2020, які згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу.

Згідно виписки по рахунку відповідача кредитний ліміт станом на 03.12.2020 складає 35000,00 грн., а баланс на початок періоду становив 15000,00 грн.

Випискою підтверджується, що відповідач постійно користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості. Останнє погашення відповідачем здійснено 31.10.2020 в сумі 3000,00 грн., у зв`язку із чим залишок після операції становить - 44919,90 грн., що спростовує доводи представника відповідача про неврахування позивачем сплачених відповідачем 3000,00 грн.

Згідно довідки Банку ОСОБА_1 було видано дебетову картку № НОМЕР_1 строком дії до квітня 2024 року (включно). Згідно іншої довідки 11.01.2018 позичальнику було встановлено кредитний ліміт в сумі 15000,00 грн., який 08.06.2018 збільшено до 35000,00 грн.

На підтвердження позову Банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно якого станом на 03.12.20201 утворилася заборгованість в розмірі 79819,90 грн., яка складається із 41519,23 грн. залишку заборгованості за тілом кредиту та 38300,67 грн. заборгованості за пенею і комісією.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

За положеннями частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Умови обслуговування рахунків фізичних осіб при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

Вказаними Умовами визначено пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови обслуговування рахунків фізичних осіб при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови споживчого кредитування фізичних осіб, що підтверджено також у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) та і не спростовано позивачем при розгляді даної справи.

В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частину першу статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови і правила обслуговування фізичних осіб у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови обслуговування фізичних осіб в Банку надані позивачем умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують умов, які досягнуто з позичальником.

Крім того, надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичних осіб, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Тому враховуючи наведене, суд вважає неналежним доказом надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичних осіб, оскільки позивачем не доведено факту їх погодження у належній формі з відповідачем.

Разом з тим враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному обсязі АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно розрахунку станом на 03.12.2020 заборгованість відповідача перед Банком за тілом кредиту становить 40519,23 грн., хоча кредитний ліміт на картковий рахунок встановлено в розмірі 35000,00 грн.

Зважаючи на те, що надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичних осіб судом оцінені як неналежний доказ, про що зазначено вище, внаслідок чого суд наприймає до уваги доводи позивача про збільшення кредиту, яке ґрунтується на підпункту 5.23 пункту 5 розділу ІІ наведених Умов, відповідно з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 35000,00 грн., а саме в межах кредитного ліміту, через що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають через недоведеність.

Так як позовні вимоги задоволено частково, відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 995,18 грн. (2270,00 х 43,84%).

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором № б/н від 11.01.2018, яка станом на 03.12.2020 складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 35000 грн. (тридцять п`ять тисяч гривень 00 коп.), а також судовий збір в сумі 995,18 грн. (дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 18 коп.).

В іншій частині вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 18.05.2021.

Суддя І.В.Коваленко