Справа № 2-16/11 Провадження №6/694/3/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

26.01.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Сакун Д.І.

з участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк", представник заявника: адвокат Зажома Ігор Васильович, боржник - ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.01.2011 року у цивільній справі № 2-16/2011 за позовною заявою Звенигородського міжрайонного прокурора в інтересах ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Звенигородського відділення № 2970 ВАТ Ощадбанкдо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції заявника.

Представник АТ Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк", звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Заява мотивована тим, що 25.01.2011 року у цивільній справі № 2-16/2011 Звенигородським районним судом Черкаської області винесено рішення, яким позов Звенигородського міжрайонного прокурора в інтересах ВАТ Державний ощадний банк України в особі філії Звенигородського відділення № 2970 ВАТ Ощадбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_4 про звернення стягнення задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 43 від 14 березня 2006 року в сумі 147 736,44 грн. звернуто солідарне стягнення на:

- предмет іпотеки згідно договору іпотеки №43/1 від 14.03.2006 року житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, загальною площею 66,4 кв.м., житлова площа 31,0 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі- продажу №2-630 від 05.03.1997 року посвідченим Звенигородською державною нотаріальною конторою, шляхом застосування процедури продажу будь-якій особі- покупцеві, встановленої ст.38 Закону України Про іпотеку; - предмет застави згідно договору застави майна №43/2, від 14.03.2006 року на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності: сівалку „С 3-3,6 2000 р.в., заводський №24-01489, культиватор „КПС-4 2002 р.в., заводський №24-01488, оприскувач „300/6 2005 р.в., заводський № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтв про реєстрацію машин серія НОМЕР_2 , серія АБ №157856, серія АБ №157858, виданими Звенигородською інспекцією державного технічного нагляду від 02.02.2006 року, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання позивачем договору купівлі-продажу предмету застави від імені відповідача;

- предмет застави згідно договору застави майна №43/3 від 14.03.2006 року на рухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності: комбайн зернозбиральний „FORTSCHRITT-Е517 1989 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_3 , заводський № НОМЕР_4 , станок токарний „1 К 62 -1999 р.в., заводський № НОМЕР_5 , стенд обкатки паливних насосів „КИ-9212 2000 р.в., заводський № НОМЕР_6 , виданими Звенигородською інспекцією державного технічного нагляду від 14.03.2006 року, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання позивачем договору купівлі-продажу предмету застави від імені відповідача. Вирішено питання про судові витрати. Рішення набуло чинності 30.01.2012 року. Ухвалою Звенигородського районного суду від 24.10.2011 року виправлено описку в рішенні суду від 25.01.2011 року по справі за позовом Звенигородського міжрайонного прокурора в інтересах ВАТ Державний ощадний банк Українив особі Звенигородського відділення № 2970 ВАТ Ощадбанкдо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення, замінивши слова вул. Дружби, 7 на провулок Дружби, 7 в усьому тексті рішення в усіх відмінках. 17.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. повернуто виконавчий документ стягувачеві без прийняття до виконання, згідно ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки ст.38 ЗУ «Про іпотеку» повинно бути застосовано спосіб реалізації з правом продажу від імені стягувача. Реалізувати право продажу предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу будь-якій особі-покупцеві, встановленої ст.38 ЗУ «Про іпотеку» неможливо, оскільки такий спосіб може бути застосований в цьому випадку лише як позасудовий захист. Також іпотекодавець унеможливлює своїми діями реалізувати його, не допускаючи стягувача. Тому постає питання з зміні способу та порядку виконання рішення суду, а саме звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №43/1 від 14.03.2006 року на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, загальною площею 66,4 кв.м., житлова площа 31,0 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №2-630 від 05.03.1997 року посвідченим Звенигородською державною нотаріальною конторою, з застосуванням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. З огляду на те, що чинне законодавство України не містить конкретного переліку підстав для зміни способу та порядку виконання судового рішення та враховуючи, що у даному випадку по суті рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не змінюється, а лише спосіб реалізації цього майна, а обставини неможливості прийняття вказаного виконавчого документа до виконання по причині, що не може бути виконано в межах процедури виконавчого провадження є перешкодою для проведення виконавчих дій, просив заяву задовольнити.

Процесуальні дії у справі.

17.12.2020 ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк" про зміну способу і порядку виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.01.2011 року у цивільній справі № 2-16/2011, призначено до розгляду.

В судове засідання представник заявника АТ «Державний ощадний банк України» Зажома І.В. не з`явився, по підсистемі «Електронний суд» до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Сторони по справі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Заяв та клопотань від сторін у справі про відкладення розгляду до суду не надходило.

Їх неявка не перешкоджає розгляду питання про зміну способу виконання рішення суду та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким суд керувався

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява АТ «Державний ощадний банк України» про зміну способу і порядку виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у справі №2-16/2011, підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.01.2011 року по цивільній справі №2-16/11 позов Звенигородського міжрайонного прокурора в інтересах ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Звенигородського відділення № 2970 ВАТ Ощадбанкдо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_4 про звернення стягнення задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №43 від 14.03.2006 року в сумі 147 736,44 грн. звернуто солідарне стягнення на:

- предмет іпотеки згідно договору іпотеки №43/1 від 14.03.2006 року житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, загальною площею 66,4 кв.м., житлова площа 31,0 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі- продажу №2-630 від 05.03.1997 року посвідченим Звенигородською державною нотаріальною конторою, шляхом застосування процедури продажу будь-якій особі- покупцеві, встановленої ст.38 Закону України Про іпотеку;

- предмет застави згідно договору застави майна №43/2, від 14.03.2006 року на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності: сівалку „С 3-3,6 2000 р.в., заводський №24-01489, культиватор „КПС-4 2002 р.в., заводський №24-01488, оприскувач „300/6 2005 р.в., заводський № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтв про реєстрацію машин серія НОМЕР_2 , серія АБ №157856, серія АБ №157858, виданими Звенигородською інспекцією державного технічного нагляду від 02.02.2006 року, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання позивачем договору купівлі-продажу предмету застави від імені відповідача;

- предмет застави згідно договору застави майна №43/3 від 14.03.2006 року на рухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності: комбайн зернозбиральний „FORTSCHRITT-Е517 1989 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_3 , заводський № НОМЕР_4 , станок токарний „1 К 62 -1999 р.в., заводський № НОМЕР_5 , стенд обкатки паливних насосів „КИ-9212 2000 р.в., заводський № НОМЕР_6 , виданими Звенигородською інспекцією державного технічного нагляду від 14.03.2006 року, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання позивачем договору купівлі-продажу предмету застави від імені відповідача.

Ухвалою Звенигородського районного суду від 24.10.2011 року виправлено описку в рішенні суду від 25.01.2011 року по справі за позовом Звенигородського міжрайонного прокурора в інтересах ВАТ Державний ощадний банк Українив особі Звенигородського відділення № 2970 ВАТ Ощадбанкдо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення, замінивши слова вул. Дружби, 7 на провулок Дружби, 7 в усьому тексті рішення в усіх відмінках.

Рішення набуло чинності 30.01.2012 року.

01.03.2012 року Звенигородським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист (а.с.6), який Банком пред`являвся до виконання.

Повідомленням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 17.09.2020 року виконавчий лист у справі №2-16/11, виданий 01.03.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №43/1 від 14.03.2006 року, повернуто без прийняття до виконання, зазначивши, що виконання вимог виконавчим документом не передбачено застосування заходів примусового виконання рішення, тому не може бути прийнятим приватним виконавцем до примусового виконання.

Представник заявника вказує, що реалізувати право продажу предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу будь-якій особі-покупцеві, встановленої ст.38 ЗУ «Про іпотеку» неможливо, оскільки такий спосіб може бути застосований в цьому випадку лише як позасудовий захист. Також іпотекодавець унеможливлює своїми діями реалізувати його, не допускаючи стягувача, тому постає питання з зміні способу та порядку виконання рішення суду.

Згідно іпотечного договору №43/1 від 14.03.2006 року,укладеного між ВАТ „Державний ощадний банк України в особі філії Звенигородського відділення №2970 та ОСОБА_1 банк набуває право звернення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент строку платежу зобовязання не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обовязків по кредитному та/або іпотечному договорах (п.6.1). Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом.

Так, згідно ч.1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.03.2018 року у справі №235/3619/15-ц не зазначення в резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Заходами для реалізації рішення банк вважає зміну способу виконання рішення шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до змісту ч.1 ст.435 ЦПК України суд може за заявою стягувача змінити спосіб його виконання. У відповідності до ч.3, 4 ст.435 ЦПК України підставою для цього є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Системне тлумачення положень ст.435 ЦПК України, ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про зміну способу і порядку виконання.

Згідно з роз`яснень, викладених в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.351 ЦПК і ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд зазначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження. Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим. Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання, у спосіб раніше встановлений. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті /постанова Верховного суду України від 25 листопада 2015 року.

Чинним законодавством не передбачено чіткого та вичерпного переліку підстав зміни способу та порядку виконання судового рішення. Однак до обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення процесуальне законодавство відносить наступні: хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо.

У п.9 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 8 «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» зазначено, що під час вирішення питання про зміну способу виконання суд з`ясовує обставини, що свідчать про цілковиту неможливість виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в частині зміни способу виконання рішення підлягають до задоволення, оскільки обставини, на які посилається заявник є суттєвими та такими, що позбавляють банк виконати рішення, що набрало законної сили, в передбачений спосіб. Заявником доведено, що встановлений спосіб виконання рішення суду в примусовому порядку ускладнює виконання судового рішення, оскільки згідно умов виконавчого документа предмет іпотеки має бути реалізований шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст.38 ЗУ «Про іпотеку» та продаж іпотеки, згідно вимог пред`явленого виконавчого документа має здійснюватись саме іпотекодержателем і не може проводитись виконавцем в межах процедури виконавчого провадження, що є підставою для задоволення заяви в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 353, 433, 435 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк, боржник - ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.01.2011 року у цивільній справі № 2-16/2011 - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.01.2011 у цивільній справі № 2-16/2011 за позовною заявою Звенигородського міжрайонного прокурора в інтересах ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Звенигородського відділення № 2970 ВАТ Ощадбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_4 про звернення стягнення, на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №43/1 від 14.03.2006 року шляхом застосування процедури продажу будь-якій особі-покупцеві, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Встановити спосіб виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.01.2011 у цивільній справі № 2-16/2011 про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №43/1 від 14.03.2006 року, а саме житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, загальною площею 66,4 кв.м., житлова площа 31,0 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №2-630 від 05.03.1997 року посвідченим Звенигородською державною нотаріальною конторою шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п.15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І.Сакун