Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудки Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивувала тим, що їй на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05 березня 2010 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку зареєстровані члени сім`ї позивача ОСОБА_1 , відповідачі по справі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рідний брат, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 племінник, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 племінник, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 донька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 невістка. В березні 2014 року відповідачі по справі з`їхали з належного позивачу будинку і проживають в місті Енергодар, однак до теперішнього часу вони залишилися зареєстрованими в належному позивачу будинку. Враховуючи те, що відповідачі фактично в будинку тривалий час не проживають, позивачці доводиться нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач просить визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином за місцем реєстрації, проте судові повістки не отримують, на адресу суду повернулася поштова кореспонденція з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області №2-751/2010 від 05.03.2010 року, є власником житлового будинку

АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25642928 від 22.03.2010 року (а.с.7).

Відповідно до технічного паспорту (а.с.8-10), власником житлового будинку АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення шостої сесії Сьомого скликання Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області №1 від 18.02.2016 року, про найменування та перейменування вулиць в населених пунктах Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, вулиця Леніна в селі Орлянське перейменована на вулицю Центральна (а.с.11).

Відповідно до довідки №2511 від 30.10.2020 року, наданої Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно є власником житлового будинку (рішення суду 05.03.2010 року Василівського районного суду Запорізької області), який знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Орлянське, вул. Центральна, 364. За даною адресою зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 брат власниці, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 племінник власниці, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 племінник власниці, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 донька власниці, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 невістка власниці.

З акту щодо встановлення факту проживання від 17.08.2020 року, складеного депутатом сільської ради Назаренко Н.Д., сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , громадяни ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані, але за місцем реєстрації не проживають з березня 2014 року (а.с.13).

Як вбачається з довідки №847 від 30.11.2020 року наданої Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області, по даним картотеки реєстраційного обліку Орлянської сільської ради громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 03.11.2020 року знята з реєстрації місця проживання до м. Дніпрорудне (а.с.22).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України №475/97ВР від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз норм статті 391 ЦК України дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-709цс16

від 16 листопада 2016 року, постанові Верховного Суду №523/11084/16-ц від 06 червня 2018 року.

За таких обставин, оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , не є власниками житла, членами сім`ї власника житла, зареєстровані в житловому будинку АДРЕСА_1 ,але на протязі більше, ніж шість років (з 2014 року) без поважних причин не проживають за вказаною адресою, участі в утриманні житлового будинку не приймають, особистих речей відповідачів в будинку немає, будь-яких підстав для збереження за відповідачами права користування жилим приміщення не встановлено, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Одночасно з цим, оскільки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 03.11.2020 року знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вимоги позивача в частині позовних вимог до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова