ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/21/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Лаптєвої Ю.М.

представника скаржника Нетребенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), суд, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Нетребенко О.С., звертаючись до суду зі скаргою в інтересах боржника ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), просив суд: визнати дії державного виконавця державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який прийняв у своє провадження виконавчий лист № 2-599/11 виданий Дарницьким районним судом м. Києва 30.08.2012 з порушенням ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 44559478, яке було відкрито за виконавчим листом № 2-599/11 виданий Дарницьким районним судом м. Києва 30.08.2012.

В обґрунтування вимог скарги посилався на те, що 18.05.2020 стало відомо, що державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчиняються виконавчі дії на підставі виконавчого листа № 2- 599/11 виданого Дарницьким районним судом м. Києва 30.08.2012 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" у розмірі 2 894 690,27 грн. Відкриття виконавчого провадження № 44559478 було здійснено на підставі заяви стягувача за місцем отримання пенсії боржником у ГУ ПФУ м. Києва, що розташовано за адресою: м. Київ, вул. Воровського, 16.

Місце знаходження Головного управляння пенсійного фонду України у м. Києві не є місцем роботи боржника. Вказаний орган не виплачує йому заробітну платню.

Оскільки, ОСОБА_1 не працює у вказаній установі він не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження та не був обізнаний, що державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчиняються дії з примусового стягнення боргу з порушенням закону.

Таким чином, державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорним В.І. порушено порядок відкриття та вчинення виконавчих дій за виконавчим документом, а саме вимоги ст.ст. 4, 18, ч. 1 ст. 24 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник зазначає, що державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що відкрив виконавче провадження № 44559478 за виконавчим листом № 2-599/11 виданим Дарницьким районним судом м. Києва 30.08.2012 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" в розмірі 2 894 690, 27 грн. порушив вимоги ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Уповноважений представник адвокат Нетребенко О.С., у судовому засіданні просив вимоги скарги на дії державного виконавця задовольнити на підставі доводів, наведених у змісті поданої до суду скарги.

Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)" у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, проте від нього до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 44559478.

Від представника заінтересованої особи ПАТ "Універсал Банк" до суд надійшли письмові пояснення по суті скарги, у яких просив відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши доводи представника заявника, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 44559478, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 783-XIV (783-14) від 30.06.1999) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі є актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є пред`явлений до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 783-XIV (783-14) від 30.06.1999) передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України № 783-XIV (783-14) від 30.06.1999) у виконавчому листі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2012 Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-599/11 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі-363 325 (триста шістдесят три тисячі триста двадцять п`ять) доларів США 92 центи, що по курсу НБУ станом на 18.04.2011 року складає 2 894 690 (два мільйони вісімсот дев`яносто чотири тисячі шістсот дев`яносто) гривень 27 копійок, з яких: заборгованість по суму кредиту-279 331 (двісті сімдесят дев`ять тисяч триста тридцять один) долар США 00 центів, що еквівалентно по курсу НБУ сумі 2 225 485 (два мільйони двісті двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 94 копійки; відсотки-40 744 (сорок тисяч сімсот сорок чотири) долари США 05 центів, що еквівалентно по курсу НБУ сумі 324 616 (триста двадцять чотири тисячі шістсот шістнадцять) гривень 00 копійок; пеня-43 250 (сорок три тисячі двісті п`ятдесят) доларів США 87 центів, що еквівалентно по курсу НБУ сумі 344 588 (триста сорок чотири тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 33 копійки та судові витрати, а саме, державне мито у розмірі-1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 (тридцять) гривень 00 копійок.

Як вбачається зі змісту вищезазначеного виконавчого листа, у відомостях про боржника, зазначено: « ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ».

Відповідно до статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 783-XIV (783-14) від 30.06.99 року) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження № 44559478, які долучено до матеріалів справи, 29.08.2014 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Тертичною В.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-599/11, виданого 30.08.2012 Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 894 690,27 грн., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, мотивуючи тим, що у ході проведення виконавчих дій встановлено: згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо боржника відсутні, згідно відповіді УДАІ м. Києва за боржником зареєстрований транспортний засіб, а саме АЗЛК 21401, 1954 Р.В. днз НОМЕР_1 .

Згідно відповіді ДПС України боржник працює та згідно ПФУ боржник отримує пенсію та перебуває на обліку в ГУ ПФУ м. Києва.

Згідно заяви від 19.08.2014 стягувач просив виконавчий документ направити за місцем отримання боржником пенсії.

Як на підставу державний виконавець посилається на те, що 19.08.2014 до відділу надійшла заява стягувача про направлення виконавчого документа за місцем отримання пенсії боржника та на п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідно до п. 3.16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності. У документах виконавчого провадження, що надійшли за належністю з іншого органу ДВС, може бути виправлено граматичні чи арифметичні помилки (в порядку, встановленому Законом) державним виконавцем, який здійснює виконання відповідного рішення.

Відповідно п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами. Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що державний виконавець, вчиняючи будь - яку виконавчу дію, повинен переконатись в законності своїх дій, перевірити наявні в матеріалах виконавчого провадження докази.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання) встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Як з`ясовано судом, підставою для закінчення виконавчого провадження ВП№ № 44559478, яке перебувало на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, відсутність у боржника такого майна, на яке може бути накладено стягнення, тому за встановленими даними щодо особи боржника, який перебуває на обліку у Пенсійному фонді України та отримує пенсію, виконавчий документ пред`явлено стягувачем до виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

01 вересня 2014 року на виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві за місцем перебування на пенсійному обліку у порядку передбаченому приписами п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, що діяла на час провадження виконавчих дій надійшов вказаний виконавчий документ.

Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

У свою чергу, при зверненні до суду із вказаною скаргою адвокат Нетребенко О.С. обмежився викладенням правових норм, які регулюють права та обов`язки державного виконавця при зверненні стягувача до примусового виконання виконавчого листа, однак не долучив докази, які б мали підтвердити дійсний майновий стан боржника в процедурі виконавчого провадження, наявність у боржника об`єктів рухомого чи нерухомого майна, що давало б підстави допускати, що державним виконавцем не вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів для виявлення належного боржнику майна для забезпечення виконання рішення суду, яким задоволено майнові вимоги стягувача.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У той же час, постанова державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 01.09.2014 про відкриття виконавчого провадження № 44559478 з примусового виконання вимог вказаного виконавчого документу, винесена з дотриманням вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Копію вказаної постанови державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження.

Крім того, 01 вересня 2014 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, відповідно до якої, постановлено проведення щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків, в розмірі 20% щомісячно до повного погашення боргу в сумі 2 894 690,27 грн., витрат в сумі 100,00 грн., та виконавчого збору 289 469,02 грн.

19 березня 2020 року державним виконавцем також було направлено запити до Київського Бюро технічної інвентаризації, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання інформації про належність об`єктів нерухомості належних боржнику. У ході виконання державним виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровані транспортні засоби, як оголошено у розшук.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем також було проведено ряд інших заходів з примусового виконання рішення у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.01.2018, з пенсії ОСОБА_1 (заявника) проводяться утримання на виконання рішення суду у межах виконавчого провадження ВП № 44559478, що фактично не заперечується заявником.

Відповідно до ст. 68 Закону України про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

За таких обставин, оскільки оскаржувана постанова державного виконавця винесена відповідно до вимог ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 01.09.2014 № 44559478 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положення п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи той факт, що вставлений п.1 ч. 2 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому, відповідно до вимог ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення з даною скаргою до суду, суд враховує позицію заявника, яка висловлена безпосередньо у змісті поданої до суду скарги, а саме те, що з оскаржуваною постановою державного виконавця від 01.09.2019 про відкриття виконавчого провадження, представник заявника мав можливість ознайомитись лише 18.07.2020, що вбачається з матеріалів скарги. 23.07.2020 скориставшись своїм правом на оскарження постанови, боржником було надіслано поштовим зв`язком скаргу на адресу Дарницького районного суду м. Києва, яка отримана адресатом 25.07.2020. 31.07.2020 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва скаргу повернуто без розгляду з підстав не дотримання ч. 4 ст. 183 ЦПК України, яку отримано боржником 08.09.2020.

Так, боржник повторно звернувся до суду із вказаною скаргою 08.09.2020.

У свою чергу суб`єкт оскарження не скористався правом надати докази щодо спростування викладених заявником обставин щодо дати ознайомлення зі змістом оскаржуваної постанови, тому наявні підстави вважати, що заявник звернувся з цією скаргою до суду з дотриманням визначених законодавством строку.

Керуючись ст.ст. 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадяти днів.

Суддя: