печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Батрин О.В.,

при секретарі - Шевченко Т.В.,

учасники справи:

стягувач: Транспортне республіканське унітарне підприємство «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги»

боржник: Акціонерне товариство «Укрзалізниця»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Транспортного республіканського унітарного підприємства «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги»про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення економічного суду Мінської області від 18.09.2019 у справі № 84-13/2019 за позовом Мінського транспортного прокурора в інтересах Республіканського унітарного підприємства «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги» про стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Укрзалізниця» збитків,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач Транспортне республіканське унітарне підприємство «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги» звернулося до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконати на території України рішення економічного суду Мінської області від 18.09.2019 у справі № 84-13/2019, відповідно до якого з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь Транспортного республіканського унітарного підприємства «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги» підлягають стягненню збитки у розмірі 152 470, 72 білоруських рублів. Клопотання обґрунтовано невиконанням рішення на території Республіки Білорусь, та нормами Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 1993 року (дата набуття чинності для України: 14 квітня 1995 року).

В судове засідання представник стягувача Транспортного республіканського унітарного підприємства «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги» не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Боржник Акціонерне товариство «Укрзалізниця» в судове засідання представника не направив, письмових заперечень не подав.

Суд вивчивши клопотання, додані до нього документи, прийшов до наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо надання дозволу на виконання вказаного рішення суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно з частиною 1 статті 462 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено з підстав визначених ч. 2 ст. 468 ЦПК України.

На даний час між Україною та Республікою Білорусь діє Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 1993 року, яка 10 листопада 1994 року ратифікована Верховною Радою України та набула чинності для України 14 квітня 1995 року (далі- Конвенція).

Згідно зі ст. 51 цієї Конвенції - кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін:

а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень);

б) рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Відповідно до ст. 53 Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

До клопотання додаються:

а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення;

б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;

в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;

г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Стягувачем до клопотання додано: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності; докази про повідомлення іншої Сторони про процес;

Зокрема, стягувачем надано копії довіреностей представника боржника АТ «Укрзалізниця» - Прохорова Ю.Г., який брав участь у розгляді справи № 84-13/2019 18.09.2019 в Економічному суді Мінської області, 22.10.2019 в Апеляційній інстанції економічного суду Мінської області з перегляду рішення економічного суду Мінської області від 18.09.2019 у справі № 84-13/2019 та 14.01.2020 в Верховному Суді Республіки Білорусь при подальшому перегляді рішення економічного суду Мінської області від 18.09.2019 у справі № 84-13/2019 та рішення Апеляційної інстанції економічного суду Мінської області від 22.10.2019 (а.с. 8-26).

Встановлено, що 18.09.2019 економічним судом Мінської області винесено рішення у справі № 84-13/2019, відповідно до якого, зокрема, з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь Транспортного республіканського унітарного підприємства «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги» підлягають стягненню збитки у розмірі 152 470, 72 білоруських рублів.

Вказане рішення набрало законної сили 22.10.2019.

За таких обставин рішення підлягає виконанню на території України.

Відповідно до частини 8 статті 467 Цивільного процесуального кодексу України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З урахуванням викладеного розмір заборгованості боржника в перерахунку на гривні, станом на день постановлення ухвали становить: 152 470, 72 білоруських рублів, що за курсом НБУ станом на 04.02.2021 ( 1 одиниця валюти = 10,6014 грн.) складає 1 616 403 грн. 10 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51-55 Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 1993 року, ст. 462- 467 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання Транспортного республіканського унітарного підприємства «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги» про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення економічного суду Мінської області від 18.09.2019 у справі № 84-13/2019 за позовом Мінського транспортного прокурора в інтересах Республіканського унітарного підприємства «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги» про стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Укрзалізниця» збитків - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення економічного суду Мінської області від 18.09.2019 у справі № 84-13/2019, відповідно до якого з Акціонерного товариства «Укрзалізниця», (, 03689, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5), підлягають стягненню на користь Транспортного республіканського унітарного підприємства «Мінське відділення Білоруської залізничної дороги», (220030, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Свєрдлова, буд. 28) грошові кошти - 152 470, 72 білоруських рублів, що за курсом НБУ станом на 04.02.2021 складає 1 616 403 грн. 10 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Суддя О.В. Батрин