Провадження №2/756/741/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарях: Мушкетик І.В., Гордієнко А.А.

за участі представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.05.2002 року, а також свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2016 року, він є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що на даний час у квартирі окрім нього зареєстрована тільки відповідач, з якою перебував у зареєстрованому шлюбі та дозволив зареєструвати її місце проживання в належній йому квартирі. Від шлюбу у них дітей немає, сімейне життя у них не склалося.

На початку серпня 2018 року відповідач забрала всі свої речі та виїхала із належної йому квартири та до цьго часу житловою площею не користується.

Своєю реєстрацією у належній позивачу квартирі відповідач створює позивачу перешкоди у розпорядженні майном, у зв`язку із цим, позивач просив про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у останнє судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена під особистий підпис, про причини неявки не повідомила.

Вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності відповідача.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.05.2002 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2016 року - ОСОБА_2 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.16,17).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

Із відповіді Оболонського УП ГУНП в місті Києві НП України від 27.12.2019 року вбачається, що громадянка ОСОБА_3 до останніх із заявами про вчинення їй перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 не зверталась.

Із відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» від 26.12.2019 року вбачається, що громадянка ОСОБА_3 до останніх із письмовими заявами не зверталась.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач, як власник квартири позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки у квартирі зареєстрована стороння особа.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263- 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 3 СК України, ст. 41 Конституції України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Усунути перешкоди у володінні та користуванні житловою квартирою ОСОБА_2 шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук