Справа № 541/894/21
Номер провадження 2/541/572/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 травня 2021 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Ситник О.В., за участю секретаря Калініченко Л.О. розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в місті Миргород Полтавської області, цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, що втратила право користування приміщенням приватного житлового фонду,-

ВСТАНОВИВ :

26 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи, що втратила право користування приміщенням приватного житлового фонду. В обґрунтування вимог зазначив, що він є єдиним власником житлового будинку приватного фонду №4 що знаходиться по АДРЕСА_1 , в його будинку раніше разом з ним проживала колишня дружина ОСОБА_2 , з якою він перебував в зареєстрованому шлюбі, на той час відповідачка була зареєстрована в його будинку. З 07 березня 2019 року відповідачка не проживає в його будинку, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 за невідомою позивачу адресою в Київську область, таким чином відповідачка не проживає в будинку позивача та жодного разу туди не з`являлася , реєстрація місця проживання відповідачки залишилося формальним , речей та майна її в будинку не залишилося. По причині реєстрації непроживаючого відповідача, позивач не може отримати житлову субсидію.

Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 28.04.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи через оголошення на сайті судової влади, пояснень та клопотань не надіслала.( а.с. 17)

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходе до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії договору дарування житлового будинку, виданого державним нотаріусом Другої Миргородської державної нотаріальної контори Смагою Л.М. від 04 грудня 2003 року, вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с.4).

З довідки, виданої Миргородською міською радою від 21 квітня 2021 року вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 відповідачка ОСОБА_2 не проживає з 07 березня 2019 року по даний час (а.с. 5). Шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано 19 серпня 2019 року (а.с. 6), відповідно до копії домової книги ОСОБА_2 залишається зареєстрованою за адресою по АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогамист.150 ЖК України, ст.383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірного будинку понад 2 роки, чим створює позивачу перешкоди в користування ним. Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , а відповідач, будучи зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживаючи у ньому, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 частково , а саме та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням не вказуючи дати втрати права, оскільки позивач , враховуючи , що відповідачка по справі є колишнім членом його сім`ї , то позивач відповідно до ст. 405 ЦК України має право звернутись до суду про визнання її такою , що втратила право на користування житловим приміщенням тільки через рік її відсутності .

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, що втратила право користування приміщенням приватного житлового фонду - задовольнити частково .

2.Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - такою що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Ситник