Провадження №2/523/1844/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором від 17.08.2018р. в розмірі 28 650,97грн., яка в свою чергу складається з суми боргу за тілом кредиту в розмірі 23941,52грн., загальну суму нарахованої пені в розмірі 294,11грн., загальну суму заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 3083,35грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основаного боргу в розмірі 724,60грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 100,36грн., суму втрати від інфляції на суму простроченого кредиту в розмірі 419,28грн., загальну суму заборгованості за РКО в розмірі 20,93грн., суму втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 66,82грн.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач не виконала прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20.11.2020р. провадження у справі було відкрито.

Представник позивача в призначене судове засідання не з`явилась надіславши до суду заяву, в якій підтримав пред`явлені позовні вимоги, просить розглянути справу у їх відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явилась без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялись повідомлення за місцем реєстрації відповідача. Крім того, виклик відповідача був проведений за допомогою СМС повідомлення на наявний в матеріалах справи номер мобільного телефону.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору №б/н від 17.08.2018р. ОСОБА_1 отримала від АТ «Ощадбанк» кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його картковий рахунок № НОМЕР_1 у сумі 24800,00грн. з можливим збільшенням до 250 000,00грн. на строк до 60 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, з встановленням сплати 38% річних за користування кредитом. Договір було укладено шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання № 505292116 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. При цьому, позивач вважає, що своїм підписом у заяві, відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з вказаним вище Договором складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно до Заяви № 505292116 та Договору комплексного банківського обслуговування у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти та неустойку.

Вважаючи, що з боку відповідача умови кредитного договору не виконуються належним чином, Банк за договором кредитування розрахував заборгованість відповідачу, яка станом на 16.10.2020р. дорівнює 28650,97грн., яка складається з: суми боргу за тілом кредиту в розмірі 23941,52грн., загальну суму нарахованої пені в розмірі 294,11грн., загальну суму заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 3083,35грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основаного боргу в розмірі 724,60грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 100,36грн., суму втрати від інфляції на суму простроченого кредиту в розмірі 419,28грн., загальну суму заборгованості за РКО в розмірі 20,93грн., суму втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 66,82грн.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 підписав Заяву № 505292116, яка передбачає всі істотні умови кредитного договору в тому числі проценти за користування кредитом, приєдналась до умов публічного Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тим самим прийняла на себе зобов`язання по поверненню отриманих грошових коштів, сплати процентів, а випадку їх невиконання сплатити неустойку в порядку та на умовах визначених Заявою та Договором.

Отже, встановлення судом факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором, вказує на обґрунтованість пред`явлених позовних вимог та необхідністю їх задовольнити у повному обсязі.

З боку відповідача суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених представником позивача.

Згідно ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2102грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () суму боргу за тілом кредиту в розмірі 23941,52грн., загальну суму нарахованої пені в розмірі 294,11грн., загальну суму заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 3083,35грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основаного боргу в розмірі 724,60грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 100,36грн., суму втрати від інфляції на суму простроченого кредиту в розмірі 419,28грн., загальну суму заборгованості за РКО в розмірі 20,93грн., суму втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 66,82грн., а всього 28650,97грн., судовий збір в розмірі 2102,00грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 28 січня 2021р.

Суддя