ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/743/20

Головуючий у першій інстанції - Олещенко В. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/878/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Вознесінська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівська районна державна адміністрація, ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вознесінської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесінської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - 11 червня 2020 року.

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Вознесенської сільської ради Чернігівського району та області, Чернігівської РДА, ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) (сертифікат серії ЧН № 0215945, зареєстрований 20 лютого 1997 року за № 216 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Урожай» с. Буди колишньої Улянівської (нині Вознесенської) сільської ради, розміром 6,25 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Заявлені вимоги мотивував тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 6,25 га, право на яку на підставі сертифікату належало чоловікові матері, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки ОСОБА_3 , фактично прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка, у встановленому законом порядку своїх спадкових прав за життя не оформила, він позбавлений можливості оформити спадщину після померлої матері.

Рішенням від 11 червня 2020 року Чернігівський районний суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково. Визнав за позивачем у порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 6,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала ОСОБА_4 згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0215945, зареєстрованого 20 лютого 1997 року за № 216 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Урожай» с. Буди колишньої Улянівської (нині Вознесенської) сільської ради Чернігівського району. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

З апеляційною скаргою на зазначене рішення суду відповідно до положень ст. 56 ЦПК України та ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» в інтересах держави в особі Вознесенської сільської ради звернувся заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури, який не брав участі у справі. Заявник, посилаючись на ухвалення рішення з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у зв`язку з наданням позивачем недостовірної інформації щодо розміщення земельної ділянки, судом першої інстанції у рішенні невірно визначено місце розташування земельної частки (паю) та зазначено, що вона знаходить в межах Улянівської (нині Вознесенської) сільської ради замість Будинської (нині Іванівської) сільської ради, та безпідставно визнано за позивачем право власності на цю земельну частку (пай).

Скаржник зазначає, що така розбіжність виникла через помилку, наявну у листі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 26 лютого 2020 року.

Указує, що порушення інтересів держави в особі Вознесенської сільської ради полягає в тому, що на підставі неналежних та недопустимих доказів суд визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної частки (паю), у зв`язку з чим позивач незаконно набув у власність указане майно. У той же час, органом місцевого самоврядування не вжито жодних заходів щодо оскарження судового рішення, що свідчить про нездійснення відповідачем захисту інтересів держави, отже, подання Чернігівською окружною прокуратурою апеляційної скарги на рішення суду є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави.

Учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

У ході судового засідання позивач заявив клопотання про відмову від позову.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення позивача, прокурора та відповідача ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява позивача про відмову від позову підлягає задоволенню, а апеляційне провадження у справі - закриттю.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст.ст. 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Зміст письмової заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що такі процесуальні наслідки йому відомі та зрозумілі (а.с. 105).

Прокурор та відповідач ОСОБА_2 проти визнання рішення суду першої інстанції нечинним та закриття провадження у справі внаслідок відмови позивача від позову не заперечували.

Згідно з ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги. Аналогічні положення містяться у ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Зважаючи на наведені вище норми, апеляційний суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від позову про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, у зв`язку з чим рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року належить визнати нечинним, а апеляційне провадження у справі - закрити. Також слід повернути особі, яка подала апеляційну скаргу - Чернігівській обласній прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги (а.с. 74), що становить 630,60 грн.

Керуючись ст. 142, 206, 367, 373, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до Вознесінської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року - визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Повернути з державного бюджету Чернігівській обласній прокуратурі (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, ) 630,6 грн судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 7 червня 2021 року.

Головуючий: Судді: