Номер провадження 22-ц/804/128/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

представника відповідача Олицької Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2020 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Медінцевої Н.М. в місті Бахмуті Донецької області, повне судове рішення складено 01 жовтня 2020 року, в справі номер 219/13725/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ-АГРО» до ОСОБА_1 , Соледарської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Берестівської сільської ради, визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2018 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернулось ТОВ «БАХМУТ-АГРО» з позовом до ОСОБА_1 , Соледарської міської ради про визнання протиправним та скасувати рішення Берестівської сільської ради від 08 червня 2001 року №ІІІ/19-4 «Про надання земельної ділянки в оренду для сінокосіння», визнання недійсним договору оренди землі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 листопада 2017 року відповідно до протоколу земельних торгів у формі аукціону по лоту №9 з продажу права оренди земельної ділянки позивач став переможцем торгів та уклав з головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області договір оренди землі.

Відповідно до договору оренди землі від 28 листопада 2017 року орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі, за кадастровим номером :01:033:0019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за межами населеного пункту Берестівської сільської ради Бахмутського району Донецької області площею 17 га. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28 грудня 2017 року №109521681 право оренди земельної ділянки зареєстровано.

30 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_1 разом зі своєю родиною вчинив перешкоду позивачу у проведенні польових робіт на зазначеній земельній ділянці, посилаючись на те, що земельна ділянка перебуває у нього в оренді.

Ознайомившись з умовами спірного договору оренди землі позивач вважає, що договір оренди є недійсним, а рішення Берестовської сільської ради від 08 червня 2001 року не відповідає вимогам законодавства і підлягає скасуванню.

Якщо у спірному договорі зазначено, що земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку, проект відведення відповідної земельної ділянки мав розглядатися Берестівською сільською радою до прийняття рішення про надання земель ОСОБА_1 , або в момент прийняття такого рішення, а саме 08 червня 2001 року. Такі документи не розглядалися.

Відповідно до умов першого розділу спірного договору земельна ділянка передається в оренду по акту приймання-передачі, який оформлюється в строк не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору. Також спірний договір має містити додатки, а саме: план земельної ділянки,

акт прийому-передачі земельної ділянки.

Проте, акт прийому-передачі відповідачами не був оформлений і підписаний.

Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Берестівської сільської ради від 08 червня 2001 року №ІІІ/19-4 «Про надання земельної ділянки в оренду для сінокосіння» та визнати недійсним договір оренди землі, укладений 21 серпня 2001 року між Берестівською сільською радою та ОСОБА_1 .

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ-АГРО» до ОСОБА_1 , Соледарської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Берестівської сільської ради, визнання недійсним договору оренди землі задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Берестівської сільської ради від 08 червня 2001 року №ІІІ/19-4 «Про надання земельної ділянки в оренду для сінокосіння».

Визнано недійсним договір оренди землі між Берестівською сільською радою та ОСОБА_1 , укладений 21 серпня 2001 року на підставі рішення Берестівської сільської ради від 08 червня 2001 року №ІІІ/19-4, який посвідчений державним нотаріусом 21 серпня 2001 року за №309 та зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 03 жовтня 2001 року за №3.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2020 року та відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є незаконним.

Спірна земельна ділянка не могла бути предметом земельних торгів, ГУ Держгеокадастр здійснив земельні торги в порушення вимог ст. 136 Земельного Кодексу України.

Відомості, що містяться листі ГУ Держгеокадастру Артемівській міській раді, не відповідають дійсності та вводять суд в оману.

Також вважає, що ТОВ «БАХМУТ-АГРО» не може бути належним позивачем у справі.

Крім того, позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним.

Звертає увагу, що договір укладений 21 серпня 2001 році з дотримання вимог законодавства, є чинним, тому підстави для задоволення позову ТОВ «БАХМУТ-АГРО» відсутні.

Договір оренди земельної ділянки укладеній у 2017 році з ТОВ «БАХМУТ-АГРО» з грубим порушенням законодавства України.

В відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «БАХМУТ-АГРО» просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Вважає рішення суду першої інстанції таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд прийняв законне і обґрунтоване рішення, оскільки рішення Берестівської сільської ради від 08 червня 2001 року №ІІІ/19-4 «Про надання земельної ділянки в оренду для сінокосіння» є незаконним та прийнятим з порушенням норм законодавства.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить жодних посилань на норми матеріального чи процесуального права, які були порушені при винесенні судового рішення, а також відсутні посилання на обставини, які судом були не вивчені або не враховані.

Представник відповідача адвокат Олицька Л.М. в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Позивач ТОВ «БАХМУТ-АГРО» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до статей 128, 130 ЦПК України. Надав заяви про розгляд справи за відсутністю представника позивача (а.с. 75, 80, том 2).

Відповідач Солідарська міська рада в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України (а.с. 85, том 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явившихся учасників справи.

Заслухавши суддю доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 1 червня 2001 року він просив надати йому у довгострокову оренду строком на 25 років із земель ресурсного фонду земельну ділянку площею 21,1 га (а.с. 26, том 1).

З рішення від 08 червня 2001 року вбачається, що ОСОБА_1 надано земельну ділянку (залуженої ріллі) в оренду (з земель резервного фонду (лот 46) площею 21,1 га для сівби багаторічних трав, а також згідно із заявою йому дозволено сівбу зернових культур на 1 рік з підсівом багаторічних трав. Терміном на 25 років. Після закінчення терміну оренди він має повернути земельну ділянку в стані придатному для використання в сільськогосподарському виробництві (а.с. 27, том 1).

З договору №175 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 31 липня 2001 року видно, що ОСОБА_1 замовив виготовлення документів на орендовану земельну ділянку. На виконання робіт зроблений план зовнішніх меж, технічний звіт грошової оцінки (а.с. 28, том 1, а.с. 14, 15, 16, 17-23, том 2).

Відповідно до договору оренди землі від 21 серпня 2001 року Берестівська сільська рада на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та рішення Берестівської сільської ради від 08 червня 2001 року №ІІІ/19-4 надала ОСОБА_1 право на оренду земельної ділянки, яка знаходиться в межах Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області площею 21,10 га, в тому числі залуженої 21,10 га. Договір укладений на 25 років, посвідчений державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори та зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів землі №3. До договору доданий план земельної ділянки та акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 18-23, том 1, а.с. 7-13, том 2).

З листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 28 лютого 2020 року також вбачається, що договір оренди земельної ділянки за межами населених пункті Берестівської сільської ради площею 21,1000 га, що передана в оренду ОСОБА_1 строком на 25 років, зареєстровано в книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі Берестівської сільської ради за №3 від 21 вересня 2001 року (а.с. 119, 120, том 1).

З протоколу земельних торгів у формі аукціону по лоту №9 з продажу права оренди земельної ділянки від 28 листопада 2017 року вбачається, що 28 липня 2017 року о 11-00 годині були проведені торги лота №9, а саме продаж права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності (запас), місце розташування якої знаходиться за межами населених пунктів Берестівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, кадастровий номер :01:033:0019, площа 17,0000 га, категорія землі землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення цієї землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк користування земельною ділянкою складає 7 років. Учасник цих торгів, який запропонував найбільшу ціну і як наслідок їх виграв, є ТОВ «БАХМУТ-АГРО» (а.с. 11, том 1).

Відповідно до договору оренди землі від 28 листопада 2017 року орендодавець Головне управління Держгеокадастру в Донецькій області надав, а орендар ТОВ «БАХМУТ-АГРО» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі, за кадастровим номером :01:033:0019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за межами населеного пункту Берестівської сільської ради Бахмутського району Донецької області. До договору доданий акт приймання-передачі земельної ділянки від 28 листопада 2017 року, яким підтверджується факт передачі вищевказаної землі орендодавцем орендарю. До використання земельної ділянки орендар може приступити з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки (а.с. 12-15, 16, том 1).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28 грудня 2017 року право оренди земельної ділянки строком на 7 років з дати державної реєстрації зареєстровано у реєстрі, орендна плата становить 8,2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 17, том 1).

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, заявлених ТОВ «БАХМУТ-АГРО».

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).

Законом, який регулює правовідносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Права й обов`язки за договором, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як це передбачено статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 21 серпня 2001 року Берестівська сільська рада на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та рішення Берестівської сільської ради від 08 червня 2001 року №ІІІ/19-4 уклала з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться в межах Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області площею 21,10 га, в тому числі залуженої 21,10 га. Договір укладений на 25 років, посвідчений державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори та зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів землі №3. Умовами договору встановлено мету використання земельної ділянки (для сінокосіння), розмір орендної плати, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору, умови повернення земельної ділянки та зміни або припинення договору. До договору доданий план земельної ділянки та акт прийому-передачі земельної ділянки.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що спірний договір не містить усіх, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», істотних умов, зокрема щодо зазначення кадастрового номеру земельної ділянки та відсутності акту прийому-передачі земельної ділянки.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору оренди недійсним відповідно до закону.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що, оскільки спірний договір оренди землі зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів землі №3 належним чином, до нього доданий акт прийому-передачі земельної ділянки, і цього не заперечують сторони спірного правочину, відсутність у договорі однієї з істотних умов, зокрема кадастрового номеру земельної ділянки, не унеможливила виконання договору, сторони протягом певного часу виконували договір погодженим способом, тому незгода позивачів з цим не може бути підставою для визнання їх прав порушеними в момент укладення договору та визнання його недійсним з цих підстав.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови

суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідач ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у сумі 2643,00 грн, апеляційна скарга задоволена, тому з позивача ТОВ «БАХМУТ-АГРО» на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір саме в цьому розмірі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2020 року - скасувати.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ-АГРО» до ОСОБА_1 , Соледарської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Берестівської сільської ради, визнання недійсним договору оренди землі відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ-АГРО», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2643,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 25 січня 2021 року.

Суддя: