Провадження № 6/760/562/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2021 року до суду надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 61036673, що на підставі виконавчого напису нотаріуса від 22.11.2019 року №8023 про стягнення заборгованості по кредитному договору (кредитний договір зі страхуванням життя позичальника) № 140/8348BPLCO5 в загальній сумі 61323,58 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Вивченням матеріалів поданої заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення до суду встановлено таке.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, суддя виходить із наступного.

Як вбачається із заяви ТОВ «Вердикт Капітал», останній просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадження №61036673, з примусового виконання виконавчого напису № 8023 від 22.11.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. на підставі кредитного договору № 140/8348BPLCO5 в загальній сумі 61323,58 грн.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:3) виконавчих написів нотаріусів (п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1,2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з частиною 4 статті 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво може бути універсальним (до правонаступника переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше) або частковим (від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі суб`єктивні права або обов`язки, зокрема, у результаті відступлення права вимоги).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що суд за заявою заінтересованої особи може здійснити заміну сторони виконавчого провадження (стягувача, боржника) її правонаступником у будь-який момент після видачі виконавчого документу, що має наслідком перехід прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи правонаступника.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Виходячи аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» та Кодексу адміністративного судочинства слідує, що суд може замінювати сторону виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса у порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17, у якій суд, аналізуючи в сукупності норми Закону України «Про виконавче провадження» та КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, зазначив про те, що це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, суд приходить до висновку, що зазначена заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В силу приписів ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадженні у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 442 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Роз`яснити заявнику право на звернення із заявою до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова