ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/202/20
провадження № 2-п/753/85/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Римар М.М.

представника заявника - Кишені В.С.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором ухваленого 23.06.2020,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що 23.06.2020 було ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що не була обізнана про час та місце розгляду справи, не отримувала судові повістки, оскільки на час звернення до суду з позовом, остання вже не була зареєстрована і не проживала за адресою, куди направлялися судові повістки, а була зареєстрована за іншою адресою, що підтверджується копіює паспорта заявника. Крім того, предметом спору є боргові зобов`язання особи, за якими заявник нібито виступала поручителем, проте будь-яких договорів поруки заявник не укладала, що може бути підтверджено виключно висновком експерта за результатами почеркознавчої експертизи, клопотання про призначення якої заявник могла б заявити під час розгляду справи по суті і не скористалась своїм правом через необізнаність наявності судового процесу.

Крім того, заявник просить поновити останній строк для звернення до суду із даною заявою, оскільки про наявність судового рішення дізналась у березні 2021 тоді, коли отримала пенсію у меншому розмірі та почала з`ясовувати причини і останній повідомили, що частина коштів відраховується згідно виконавчого листа та повідомили відповідні реквізити. Так, 25.03.2021 звернулась до приватного виконавця, який повідомив про те, що з заявника стягується борг, після чого 30.03.2021 заявник звернулась до суду і дізналась про існування заочного рішення, отримала його копію, після чого в межах процесуального строку звернулась до суду із даною заявою.

Заявник та представник останньої підтримали заяву, просили задовольнити.

Представник позивача не з`явився до суду, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином. За клопотання представника позивача розгляд справи було відкладено, в подальшому від представника позивача не надходили відомості про причину неявки.

Суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, приймаючи до уваги, що повідомлення про час і місце розгляду справи було розміщено на офіційній веб-сторінці суду, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника позивача.

Вислухавши пояснення заявника, представника останньої, суд приходить до наступного висновку.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі «Мусієнко проти України», пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

23.06.2020 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов.

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно заяви ОСОБА_1 вбачається, що остання отримала повний текст судового рішення безпосередньо в суді 30.03.2021, оскільки через помилку в електронному реєстрі територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА", а саме не внесення відомостей про зняття заявника з реєстраційного обліку 14.12.2010 за адресою зазначеною у позові, як місце проживання та реєстрації заявника, судові повістки, а також заочне рішення суду, заявник об`єктивно не мала можливості отримати, оскільки з 19.07.2013 проживала та зареєстрована у АДРЕСА_1 , що підтверджується наданим для огляду в судовому засіданні паспортом заявника та відповідними копіями долученими до даної заяви. Отже, доводи заявника щодо необізнаності із наявністю судового рішення є слушними.

08.04.2021 заявник звернула до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Таким чином, зважаючи на те, що повний текст заочного рішення заявник не мала можливості отримати з поважних причин, а також те, що остання звернулась із заявою про перегляд заочного рішення в межах строку визначеного ч. 3 ст. 284 ЦПК України, суд вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення безумовно підлягає поновленню.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вказаного рішення зазначено, що відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи вище наведені обставини покладені в основу рішення суду про поновлення строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, суд вважає, що відповідача було повідомлено неналежним чином, про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим заявник не мала можливості прибути в судове засідання, надати докази та відзив на позов з поважних причин.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 49 ЦПК України, одною із основних засад (принципів) цивільного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом. Сторони користуються рівними процесуальними правами.

Заявник зазначає, що позовні вимоги про стягнення з неї коштів, ґрунтуються на тому, що вона є поручителем перед кредитором за зобов`язаннями позичальника, на підставі договору поруки, однак такого договору заявник не підписувала і про його існування не обізнана. На підтвердження таких доводів, вразі якщо б остання мала змогу прийняти участь у судовому засіданні, заявник мала б можливість клопотати про призначення судової почеркознавчої експертизи, проте через обґрунтовані поважні причини неявки в судове засідання надати відповідні докази можливості не мала.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що зазначені заявником докази, які б могли бути надані на підтвердження доводів останньої, мають істотне значення для правильного вирішення справи. В свою чергу, вбачається, що заявник може використати своє право для подання доказів виключно в разі повноцінного судового розгляду, оскільки за відсутності у заявника оригіналу договору поруки, самостійно звернутися до експерта та надати суду висновок почеркознавчої експертизи заявник об`єктивної можливості не має. Отже, доказ який може бути наданий заявником та спростувати укладення нею договору поруки буде мати вирішальне значення для висновків суду, а тому такий доказ безумовно має істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що зазначені вище обставини створюють юридичну сукупності елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення і забезпечення права на справедливий суд.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухваленого 23.06.2020 - задовольнити.

Скасувати заочне рішення від 23.06.2020 ухвалене Дарницьким районним судом м. Києва у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: