Справа № 367/3424/21
Провадження №2-з/367/152/2021
УХВАЛА

Іменем України

17 травня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Накутної С.О. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заклад дошкільної освіти «Петіт Шато», Приватного закладу освіти «Кембрідж Фемілі», Приватного підприємства «Нові горизонти», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ого ступеня «Хеппі Ленд» про визнання договорів оренди та суборенди недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заклад дошкільної освіти «Петіт Шато», Приватного закладу освіти «Кембрідж Фемілі», Приватного підприємства «Нові горизонти», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ого ступеня «Хеппі Ленд» про визнання договорів оренди та суборенди недійсними.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір оренди №01/03/21 від 01 березня 2021 року, укладений між Приватним підприємством «Нові горизонти» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петіт Шато», та договір суборенди від 05 квітня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петіт Шато» та Приватним закладом освіти «Кембрідж Фемілі».

Разом із позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 адвокат Накутна С.О. подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майновий комплекс Дитячий садок, загальною площею 2586, 8 кв.м, що складається з будівель Дитячого садку (літ. А), Насосної станції (літ. Б), Будівель павільйонів (літ. В, Г, Д, Є), альтанка (літ. З) та споруд 1-4, обнесений суцільною огорожею, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; заборонити будь-яким особам користування, окрім власників (ПП «Нові горизонти», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), майновим комплексом - Дитячий садок, загальною площею 2586, 8 кв.м, що складається з будівель Дитячого садку (літ. А), Насосної станції (літ. Б), Будівель павільйонів (літ. В, Г, Д, Є), альтанка (літ. З) та споруд 1-4, обнесений суцільною огорожею, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, а також заборонити передачу в користування будь-яким особам даного майнового комплексу Дитячого садку.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач вказує, що відповідачами без згоди позивача було укладено договір оренди №01/03/21 від 01 березня 2021 року, укладений між Приватним підприємством «Нові горизонти» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петіт Шато», та договір суборенди від 05 квітня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петіт Шато» та Приватним закладом освіти «Кембрідж Фемілі», майнового комплексу - Дитячого садку, загальною площею 2586, 8 кв.м, що складається з будівель Дитячого садку (літ. А), Насосної станції (літ. Б), Будівель павільйонів (літ. В, Г, Д, Є), альтанка (літ. З) та споруд 1-4, обнесений суцільною огорожею, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, співвласником якого є позивач ОСОБА_1 . Крім того, вказує, що фактично ПП «Нові горизонти» передало в оренду будівлю дитячого садка разом зі всім рухомим майном, яке знаходилось у ньому та належить ОСОБА_1 та НВК «Хеппі Ленд», загальною вартістю 5 000 000 гривень, при цьому особи, які представляються працівниками ПЗО «Кембрідж Фемілі» використовують вказане майно, не маючи на це жодних законних підстав.

Як зазначено у заяві про забезпечення позову, оскільки вже існує факт передачі даного майнового комплексу без згоди співвласника, то в позивача є всі підстави вважати, що відповідачі і надалі можуть вчиняти правочини всупереч волі позивача, як одного із законних співвласників. Також, з огляду на те, що оскаржується законність дій відповідачів по справі щодо володіння, користування та розпорядження майновим комплексом, і права позивача як законного співвласника порушені, позивач просить вжити заходів щодо арешту та заборони користування, передачі в користування будь-кому, окрім власників (ПП «Нові горизонти», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) вказаний майновий комплекс.

Метою забезпечення позову позивач вказує вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Також, заявник просить не застосовувати зустрічне забезпечення позову.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Пунктами першим та другим ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Такі заходи забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача, тобто, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він і звернувся до суду.

Як видно із матеріалів заяви про забезпечення позову та позовної заяви, предметом даного позову є визнання недійсним договору оренди №01/03/21 від 01 березня 2021 року, укладеного між Приватним підприємством «Нові горизонти» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петіт Шато», та договору суборенди від 05 квітня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петіт Шато» та Приватним закладом освіти «Кембрідж Фемілі».

Між сторонами цієї справи існує спір щодо права оренди та суборенди майнового комплексу та дійсності укладених щодо нього договорів.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.04.2021, власниками об`єкта нерухомого майна дитячого садка, загальною площею 2586, 8 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, на праві спільної часткової власності є: ОСОБА_1 , розмір частки 5/100; Приватне підприємство «Нові горизонти», розмір частки 90/100; ОСОБА_2 , розмір частки 5/100.

Пред`явлені позивачем вимоги про визнання недійсними договору оренди №01/03/21 від 01 березня 2021 року, укладеного між Приватним підприємством «Нові горизонти» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петіт Шато», та договору суборенди від 05 квітня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петіт Шато» та Приватним закладом освіти «Кембрідж Фемілі», є немайновими.

Можливе рішення суду у цій справі - рішення про визнання, тобто рішення, яким підтверджується наявність або відсутність певних зобов`язальних правовідносин між сторонами, наявність або відсутність юридичних фактів.

Будь-якого іншого виконання, у тому числі примусового, можливе рішення суду не передбачає.

Вимог майнового характеру позивач не пред`являв і право власності на майновий комплекс в межах даної цивільної справи не оспорюється, а предметом спору є виключно зобов`язально-правові (договірні) відносини.

Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд визначає в межах закону порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності.

Недотримання справедливого балансу (співмірності) при втручанні в право власності є порушенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, наявність самого по собі позову про визнання недійсним договорів оренди та суборенди майнового комплексу не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний майновий комплекс та заборони будь-яким особам, окрім власників, користування вказаним комплексом.

Більше того, заборона будь-яким особам, окрім власників, користування вказаним комплексом, фактично призведе до досягнення позивачем мети позовної заяви без розгляду справи по суті, що суперечить ч.10 ст.150 ЦПК України, адже відповідно до зазначеної норми, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, забезпечення позову в обраний позивачем спосіб не є співмірним із заявленими позовними вимогами і виходить за межі позовних вимог та може призвести до невиправданого обмеження майнових прав інших співвласників.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість порушення прав позивача відносно майнового комплексу, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний майновий комплекс та заборони будь-яким особам, окрім власників, користування вказаним комплексом, обґрунтована лише припущеннями щодо можливих дій відповідачів у справі та не обґрунтовується належними і допустимими доказами в розумінні статей 76-80 ЦПК України. Разом з тим, норми цивільного процесуального права зобов`язують учасників справи доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з тим предметом спору даної цивільної справи є визнання договорів оренди та суборенди майнового комплексу недійсними.

Заявником не було вказано обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням заявлених позовних вимог та яким чином невжиття вказаного виду забезпечення позову призведе до невиконання судового рішення.

Застосування такого заходу забезпечення в спірних правовідносинах суперечить самій суті інституту забезпечення позову, метою якого є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вищевикладене узгоджується з правовими висновками викладеним у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 справа № 709/853/20

Зважаючи на наведені законодавчі положення, правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що доводи позивача є такими, що не підтверджують необхідності вжиття заходів забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Накутній С.О. у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заклад дошкільної освіти «Петіт Шато», Приватного закладу освіти «Кембрідж Фемілі», Приватного підприємства «Нові горизонти», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ого ступеня «Хеппі Ленд» про визнання договорів оренди та суборенди недійсними.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук