Провадження 2/311/776/2021
Справа № 311/1833/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2020 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Задорожко Д.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2007 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В позові ОСОБА_1 поділити спільно нажите майно подружжя, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на Ѕ частку вищевказаного житлового будинку.

Одночасно зі звернення до суду з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спільно нажите майно подружжя, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимога мотивована наступним.

Позивачем подано позов про поділ спільного майна подружжя, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час, ОСОБА_1 повністю розпоряджається спірним майном, тому з метою запобігання з боку відповідача розпорядитись вищевказаним майном, позивач просить накласти арешт на спірне майно.

Оглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, вважаю, що вимога про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (частина 1); забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи, що позивач звернулась до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому вважає необхідним заяву задовольнити, наклавши арешт на спірне майно.

Керуючись ст. 149-159, 258-261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити начальнику Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі до відома.

Ухвала про забезпечення позову може бути скасована в порядку ст.158 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду області через Василівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Ухвала суду набирає законної з моменту її підписання суддею.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко