№ 336/1989/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентинп Володимирівнп про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким. що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем було укладено Договір позики №21/02/20-6 від 21.02.2020 та Договір застави транспортного засобу. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. було вчинено виконавчий напис №1929 від 08.10.2020 у зв`язку із боргом за договором позики №21/02/20-6 від 21.02.2020. 13.11.2020 приватним виконавцем Макушевим Є.П. на підставі виконавчого напису №1929 було відкрито ВП №63622181. Зазначив, що він не мав змоги ознайомитись із виконавчий написом, а також постанова про відкриття виконавчого провадження на його адресу також не надходила.

На підставі викладеного позивач вважає, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою КМУ від 26.06.1999 р. №1172, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства та він може бути визнаний судом, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 19.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та на виконання вимог ст.. 84 ЦПК України витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи на підставі яких вчинено виконавчий напис. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив.

Ухвалою суду від 19.03.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 08.10.2020, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., зареєстрованому у реєстрі за №1929, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики №21/02/20-6 від 21.01.2020 у розмірі 103 800,00 грн. по ВП №63622181 та заборонено здійснювати будь-які виконавчі дії.

29.03.2021 відповідач особисто ознайомився із матеріалами справи.

Третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялися поштою, та були їм вручені, про що свідчать зворотні повідомлення, наявні в матеріалах справи.

01.04.2021 на адресу суду надійшла заява приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. про розгляд справи за його відсутність, в задоволенні позову просить відмовити. До заяви додано матеріали нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис.

Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідач та треті особи у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористались, відзив на позов не подали, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучер А.А. від 30.08.2020 за №2162 від імені відповідача, звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. із заявою про вчинення нотаріального напису за Договором позики №21/02/20-6, змінений та доповнений Додатковою угодою №1 від 25.05.2020, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.35).

23.09.2020 ОСОБА_3 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кучер А.А. за змістом якої, просив передати ОСОБА_1 заяву про повернення до 30.09.2020 грошові кошти у сумі 114 023,70 грн. суму боргу, що еквівалентно 4 022 доларів США та сплатити 51 597,00 грн. неустойки, відповідно до п. 10 Договору позики №21/02/20-6 (а.с.42).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є.П. від 22.01.2021 відкрито виконавче провадження №636221813 з виконання виконавчого напису №1929 виданого 08.10.2020 р.. Постановою про опис та арешт майна приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є.П. від 22.01.2021 здійснено опис автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA A5, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 2007 року виписку, тип - загальний легковий загальний хетчбек-В, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований НОМЕР_4 від 06.03.2019 року, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 та накладено арешт і встановлення обмеження права користування ним: відчуження, користування, знищення, псування. Автомобіль передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (а.с.14-15).

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази того, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кучер А.А., який за заявою представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3 мав передати повідомлення позивачу про повернення суми позики та суми неустойки, передав ОСОБА_1 таке повідомлення.

Відповідачем не подано до суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 908 грн..

Керуючись ст. 76, 81, 258, 273, 279, 352 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентини Володимирівни про визнання виконавчого напису таким. що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 08.10.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентиною Володимирівною за №1929 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за Договором позики №20/02/20-6, змінений та доповнений Додатковою угодою від 25.05.2020 на загальну суму 168 102 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. В"ячеслава Липинського, буд. 12.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

13.05.21