КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 760/1557/19

провадження № 22-ц/824/4183/2021

11 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості інвестицій та стягнення штрафної неустойки за інвестиційним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року в складі судді Букіної О.М.,

встановив:

16.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування вартості інвестицій та стягнення штрафної неустойки за інвестиційним договором №28 від 25 вересня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 25.09.2017 між ОСОБА_2 (реципієнт) та ОСОБА_3 (інвестор) було укладено інвестиційний договір №28, відповідно до умов якого інвестор на добровільних засадах здійснює інвестування в діяльність реципієнта, а реципієнт зобов`язується використовувати вкладені інвестиції лише для здійснення діяльності реципієнта (об`єкту інвестування), визначених цим договором та виконувати пов`язані із цим обов`язки на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.1.3 цього договору об`єктом інвестування є діяльність відповідача з виконання робіт та надання послуг щодо навчання англійською мовою в організації «ME English», головний офіс якої знаходиться за адресою: Китайська Народна Республіка, провінція Гуандон, м. Фошан, р-н Саншуй, вул. Саузвест Стріт, Жанбіян Роуд, «Саншуй Плаза Офіс Білдінг», буд. 5/F, офіс № 535.

Згідно п. 2.1 договору інвестиція здійснюється шляхом понесення витрат позивачем на підготовку та організацію діяльності відповідача та може надаватися у формі грошових коштів, майна (речей), майнових прав в обсязі, визначеному позивачем та необхідному для задоволення мети здійснення інвестиції ( п.3.2 договору).

Згідно з п. 3.2 договору метою здійснення інвестицій є забезпечення ефективної діяльності відповідача у отримання позитивних результатів відповідача, передбаченої в п.1.3 цього договору.

Перелік здійснених інвестицій встановлено у Протоколі інвестицій №1 від 25.09.2017 ( далі - Протокол), що є невід`ємним додатком до договору.

Відповідно до вказаного Протоколу, на виконання умов договору позивачем здійснено інвестиції для відповідача, зокрема, за оформлення візи до Китайської Народної Республіки сплачено 650 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.12.2018 (дата претензії) становить 18 050, 50 грн.

У жовтні 2018 року позивач отримав від організації «ME English» лист, датований 27.09.2018, про те, що ОСОБА_2 з 20 вересня 2018 року покинула освітній центр.

Безпідставне залишення відповідачем місця надання послуг без дозволу і попередження організації є свідомим волевиявленням на припинення діяльності, що є об`єктом інвестування, і порушенням п.п 4.2.2, 4.2.5, 4.2.7, 4.2.8 договору.

Відповідно до п.5.3 договору у випадку порушення відповідачем одного з обов`язків, встановлених пунктами 4.2.2 -4.2.9 договору, за кожен факт такого порушення та/або обґрунтоване повідомлення організацією, визначеною в п.1.3 цього договору, про порушення реципієнта, відповідач сплачує штрафну неустойку в розмірі 100 000 грн протягом 5 банківських днів з моменту направлення претензії/вимоги про це.

19.12.2018 на адресу відповідача направлено письмову претензію (вимогу) про відшкодування вартості інвестицій і сплату штрафної неустойки, проте відповіді отримано не було.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 100 000 грн штрафної неустойки та 18 050, 50 грн в якості відшкодування інвестицій за інвестиційним договором №28 від 25.09.2017.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18 050, 50 грн інвестицій та 100 000 грн штрафної неустойки за інвестиційним договором № 28 від 25.09.2017. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року та залишити позовну заяву без розгляду.

Свої доводи мотивує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції не було приділено достатньої уваги суті та предмету договору №28 від 25.09.2017, не встановлено в чому саме полягала інвестиція позивача, на що саме і в якому розмірі здійснювалась пожертва, передбачена п.1.4 п.1 договору.

Судом не перевірено порядок користування інвестицій реципієнтом, зв`язок освітнього центру, де повинна була працювати відповідач, з позивачем.

У зв`язку з тим, що сума інвестицій в розмірі 650 доларів США була здійснена зі сплати візового збору, мета договору була досягнута. Виходячи з цього, відповідачем не було порушено порядок використання інвестицій.

Виходячи із змісту позовних вимог, позивач приховував дійсну мету укладення інвестиційного договору з відповідачем, оскільки в інвестиційному договорі зазначив, що не є посередником із працевлаштування та з інших питань, між відповідачем та організацією «ME English». Проте в рішенні суду зазначено, що саме вказана організація сповістила позивача про порушення відповідачем угоди.

Також зазначила, що закон наділяє суд повноваженнями зменшити розмір штрафних санкцій, коли їхніх розмір значно перевищує розмір завданих порушенням збитків. Вирішуючи питання про стягнення штрафної неустойки в розмірі 100 000 грн в порівнянні із відшкодуванням суми інвестицій в розмірі 18 050 грн, судом не було враховано матеріальне становище відповідача, співмірність суми збитків із сумою штрафних санкцій.

Розгляд справи відбувся в спрощеному провадженні без повідомлення сторін, що позбавило відповідача права на надання своїх заперечень та обґрунтування своєї позиції.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначив, що відповідачем пропущено річний строк для подачі апеляційної скарги.

Виходячи з презумпції правомірності правочину ( ст. 204 ЦК України) позиція відповідача про удаваність укладеного між сторонами договору є необґрунтованою.

Порядок використання інвестицій та зв`язок освітнього центру з позивачем не є предметом спору, а тому не повинно було перевірятися судом першої інстанції.

Вважає, що за власної ініціативи, без відповідного клопотання суд не має повноважень на зменшення суми штрафу. Предметом позову є не збитки, а стягнення потрачених інвестицій, розмір яких є набагато більшим, ніж розмір лише візового збору в сумі 18 050 грн, а тому відсутні підстави пов`язувати розмір штрафу з цією сумою. При підписанні договору ОСОБА_2 з розміром штрафу погодилась. Остання не надала жодних доказів на підтвердження свого фінансового стану.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справ матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правилами частини першої статі 627, статті 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням його умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 25 вересня 2017 року між громадянином Канади ОСОБА_1 (інвестор) та громадянкою України ОСОБА_2 ( реципієнт) укладено інвестиційний договір №28.

За умовами вказаного договору інвестор на добровільних засадах здійснює інвестування в діяльність реципієнта, а реципієнт зобов`язується використовувати вкладені інвестиції лише для здійснення діяльності реципієнта (об`єкту інвестування), визначених цим договором та виконувати пов`язані із цим обов`язки на умовах, передбачених цим договором ( п.1.1. договору).

Об`єкт інвестування - діяльність реципієнта з виконання робіт та надання послуг щодо навчання англійською мовою в організації: «ME English», яка знаходиться за адресою: Китайська Народна Республіка, провінція Гуандон, м. Фошан, р-н Саншуй, вул. Саузвест Стріт, Жанбіян Роуд, «Саншуй Плаза Офіс Білдінг», буд. 5/F, офіс № 535 (п.1.3).

Інвестиція здійснюється шляхом понесення витрат інвестором на підготовку та організацію діяльності реципієнта та може надаватися у формі грошових коштів, майна (речей) майнових прав у обсязі, визначеному інвестором та необхідному для задоволення мети здійснення інвестиції (п.3.2 Договору). Перелік здійснених інвестицій може встановлюватися сторонами у одному або декількох протоколах здійснення інвестицій, що є невід`ємними додатками до договору ( п.2.1).

Метою здійснення інвестицій є забезпечення ефективної діяльності реципієнта і отримання позитивних результатів діяльності реципієнта, передбаченої в п.1.3 цього договору ( п.3.2).

У випадку порушення порядку використання інвестицій, залучених інвестором та/або свідомого волевиявлення реципієнта на припинення (нездійснення) діяльності що є об`єктом інвестування за цим договором, інвестор має право вимагати у реципієнта відшкодування вартості інвестицій протягом 10 днів з моменту отримання обґрунтованої претензії від інвестора ( п.3.3).

Відповідно до п.4.2.5 реципієнт зобов`язується дотримуватись та не порушувати умов визначених в письмових договорах/угодах/правочинах, укладених з організацією, визначеною в п. 1.3. цього договору.

У випадку порушення реципієнтом хоча б одного з обов`язків, встановлених підпунктами 4.2.2 - 4.2.9. пункту 4.2 цього договору, за факт такого порушення та/або обґрунтоване повідомлення організацією, визначеною в п. 1.3. цього договору про порушення реципієнта, реципієнт сплачує інвестору штрафну неустойку у розмірі 100 000 грн протягом 5 банківських днів з моменту направлення інвестором претензії/ вимоги про це реципієнту (п.5.3.).

Цей договір набирає законної сили з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами обов`язків за договором, а фактично до моменту закінчення терміну дії трудового договору, підписаного із організацією, визначеною в п. 1.3 цього договору ( п.7.1.).

25.09.2017 сторонами укладено Протокол здійснення інвестицій №1, що є додатком №1 до інвестиційного договору №28 від 25.09.2017 (а.с.13).

Відповідно до вказаного Протоколу, сторонами погоджено, що до інвестиції для реципієнта відноситься, зокрема, оформлення усіх необхідних віз на період дії контракту (п.п.1.2 п.1).

Судом встановлено, що 30.09.2017 позивачем сплачено 650 доларів США візового збору за відповідача (а.с. 14,15).

У відповідності до договору про працевлаштування, укладеного 26 вересня 2017 року між роботодавцем Шеньчжень Фен Хуа Компани Лтд та працівником ОСОБА_4 , остання була працевлаштована на посаду вчителя з 12 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2018 року ( а.с. 19-27).

Листом від 27.09.2018 Шеньчжень Фен Хуа Компани Лтд повідомило позивача про те, що 20 вересня 2018 року ОСОБА_5 не з`явилась на роботу в призначений час, вивезла всі свої речі з квартири, яку школа надала їй. З 20 вересня 2018 року вона більше не повернулась до своїх викладацьких обов`язків, що призвело до фінансових втрат та великих труднощів для заміни вчителя в середині семестру (а.с.16,17).

Доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було.

19.12.2018 на адресу відповідача : АДРЕСА_1 , було направлено претензію (вимогу) про відшкодування вартості інвестицій і сплату штрафної неустойки відповідно до інвестиційного договору №28 віл 25.09.2017 року (а.с.29- 33).

З огляду на те, що відповідачем було в односторонньому порядку достроково припинено діяльність, що є об`єктом інвестування за укладеним з нею договором, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості інвестицій в розмірі сплаченого за відповідача візового збору в сумі 18 050, 50 грн.

Та обставина, що інвестор на добровільних засадах здійснював інвестування в діяльність реципієнта ОСОБА_2 , а укладений між ними договір не обумовлював виникнення відносин з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, не може слугувати підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки умовами укладеного договору також передбачено правові наслідки порушення зобов`язання внаслідок припинення (нездійснення) діяльності, що є предметом інвестування за цим договором, у вигляді відшкодування вартості інвестицій та сплати штрафної неустойки.

Доводи апеляційної скарги, що внаслідок сплати суми інвестицій у вигляді - візового збору була досягнута мета договору є необґрунтованими.

Як вбачається з умов укладеного договору, метою здійснення інвестицій є забезпечення ефективності і отримання позитивних результатів від діяльності реципієнта з виконання робіт та надання послуг в організації, визначеній договором.

З огляду на те, що відповідачем достроково в односторонньому порядку було припинено таку діяльність, відсутні підстави для висновку, що мета договору була досягнута, а факт порушення обов`язків відповідачем не доведений.

Відповідно до ч. ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Презумпція правомірності укладеного між сторонами договору в межах розгляду даної справи спростована не була. Доводи апеляційної скарги щодо його удаваності є необґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Водночас розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Отже, частина третя ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та норм процесуального права щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Судом встановлено, що підставою для стягнення штрафної неустойки в сумі 100 000 грн слугувало обґрунтоване повідомлення організацією про порушення відповідачем умов укладеного з нею договору про працевлаштування.

З огляду на те, що відповідач припинила виконувати свої обов`язки по договору про працевлаштування 20.09.2018 , при цьому строк дії договору закінчувався 16.10.2018, значне перевищення неустойки над розміром інвестицій, що вкладені позивачем згідно заявлених вимог, відсутності доказів понесення відповідачів збитків, розмір яких був би співмірним з розміром визначеної в договорі штрафної неустойки, суд апеляційної інстанції вважає зазначені обставини істотними і такими, що дають право на її зменшення до розміру в 20 000 грн.

Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні шляхом зменшення розміру штрафної неустойки з 100 000 грн до 20 000 грн.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює своє, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких підстав ухвалене по справі судове рішення підлягає зміні також в частині розподілу судових витрат шляхом зменшення суми судового збору з 1 180,50 грн до 380,47 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (32,23%).

В решті рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року в частині стягнення штрафної неустойки за інвестиційним договором №28 від 25.09.2017 в сумі 100 000 грн змінити, зменшивши її до розміру 20 000 грн.

Зменшити розмір судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з 1 180,50 грн до 380,47 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк