Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2627/20
Провадження № 2/376/316/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

Встановив:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

У позовній заяві позивачка вказує, що згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 25.11.2016 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини не в повному обсязі, рішення суду у добровільному порядку не виконує.

Станом на 01.11.2020 року сума заборгованості за аліментами становить 16 462,99 грн., що підтверджується розрахунком, виданим Сквирським районним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.11.2020 року №28989.

Повнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.09.2020 року є студентом ОС «Бакалавр» першого курсу економічного факультету денної форми навчання за умов договору, спеціальності «Облік і оподаткування» Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін навчання до 30.06.2024 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги, однак відповідач добровільно відмовляється надавати кошти на час навчання повнолітньої доньки.

З урахуванням наведеного, позивачка просить суд:

Стягнути з відповідача на користь позивачки 16 462,99 грн. заборгованості за аліментами.

Стягнути на користь позивачки щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на час навчання дочки ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.39).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутності, до суду надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав. Зазначив, що підтримує стягнення з нього аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, однак просить визначити такі не у частці від його заробітку, а у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно. Також просить врахувати, що на його утриманні є неповнолітня дочка ОСОБА_4 , 2007 року народження, на утримання якої він сплачує аліменти за рішенням суду (а.с.34,36-38).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст.211,247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 25.11.2016 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с10).

Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини не в повному обсязі, рішення суду у добровільному порядку не виконує.

Станом на 01.11.2020 року сума заборгованості за аліментами становить 16 462,99 грн., що підтверджується розрахунком, виданим Сквирським районним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.11.2020 року №28989 (а.с.18-20).

Повнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.09.2020 року є студентом ОС «Бакалавр» першого курсу економічного факультету денної форми навчання за умов договору, спеціальності «Облік і оподаткування» Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін навчання до 30.06.2024 року (а.с.9,14-17).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги, однак відповідач добровільно відмовляється надавати кошти на час навчання повнолітньої доньки.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно розрахунку головного державного виконавця Сквирського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.11.2020 року №28989 є заборгованість за аліментами за виконавчим листом №376/2146/16-ц у розмірі 16462,99 грн.

Оскільки аліменти на користь позивача вже стягнуті рішенням суду та повторному стягненню вони не підлягають, а визначена Державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача у порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений статтею 74 ЗУ «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті аліментів слід відмовити.

Частиною 1 статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки/сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати (постанова Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі №199/9339/16-ц ).

При цьому, суд вважає необґрунтованою, заявлену позивачем вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, оскільки позивачем не представлено суду доказів, що відповідач має можливість сплачувати, а повнолітня дочка сторін - потребує матеріальну допомогу саме у такому розмірі.

Також суд звертає увагу на те, що відповідач, надаючи до суду відзив на позовну заяву, не надав належних доказів на обґрунтування своїх заперечень.

Зазначені докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у спірних правовідносинах, відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України.

Враховуючи наведене, а також те, що повнолітня дочка сторін потребує матеріального забезпечення у зв`язку із продовженням навчання, відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, і не заперечує щодо надання такої, але у меншому розмірі ніж заявлено позивачем, має зобов`язання за рішенням суду на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , 2007 року народження, тому з урахуванням вимог ст. ст. 182,200 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , щомісячно в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову - 27.11.2020 року і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.6,180,181,182,191,195,199,200 , 201СК України,

ст.ст.2,4,12,13,76 - 79, 81, 89, 141,258, 259, 263-265, 268, 351,352, 354, 430 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову - 27.11.2020 року і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 840,80 грн.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко