Справа № 953/8338/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2021 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, стягувач -Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Геннадій Вікторович,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, стягувач -Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Геннадій Вікторович.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 суддя прийшов до висновку, що вона підлягає поверненню з наступних підстав.

Положеннями ч. 9ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За змістом ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Так, заявник звернувся до суду з заявою, зі змісту якої вбачається,що він просив визнати виконавчий напис №1731 виданий 12.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. таким, що не підлягає виконанню, що на думку суду є вимогою немайнового характеру та повинно розглядатись в порядку позовного провадження.

Посилання заявника на ст. 432 ЦПК України є недоречним з огляду на наступне.

За положеннями Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Ч. 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

В порушення наведених норм заявником не надано доказів на підтвердження того, що оспорюваний виконавчий документ виданий судом, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за даним виконавчим листом відкрито виконавче провадження на примусове виконання відповідного рішення суду, яке наразі перебуває на виконанні у відповідного органу виконавчої служби, як і не надано доказів, що такий виконавчий лист видавався, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 432 ЦПК України.

Слід врахувати, що заявником подано заяву про визнання виконавчого документа таким,що непідлягає виконанню за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст. 432 ЦПК України, на яку поширюються вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у ст. 183 ЦПК України.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , виконавчим документом, який він просить визнати таким, що не підлягає виконанню, - є виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Родіним Г.В., тому даний спір має вирішуватися в порядку позовного провадження.

В порушення норм ч.1 ст. 183 ЦПК України заявником не надано підтверджень та доказів того, що оспорюваний виконавчий документ виданий судом, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за даним виконавчим листом відкрито виконавче провадження на примусове виконання відповідного рішення суду, яке наразі перебуває на виконанні у відповідного органу виконавчої служби, як і не надано доказів, що такий виконавчий лист видавався.

Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 повернути заявнику без розгляду.

При цьому, роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 183, 185, 258-261, 353,432 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, стягувач -Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Геннадій Вікторович - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя: