Номер провадження: 22-ц/813/6184/21
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

28.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог посилався на те, що між банком та ОСОБА_1 05 жовтня 2005 року був укладений кредитний договір, за яким банк надав кредитні кошти в розмірі 18 720 доларів США строком до 05.10.2015 року. В свою чергу, ОСОБА_1 за спірним договором зобов`язався сплатити 12,5 % річних за користування коштами, комісію, виконати інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_1 було забезпечено укладенням між банком та ОСОБА_2 договору поруки. Банк стверджував, що позичальник взятих на себе договірних зобов`язань не виконав. Станом на 16.05.2018 року заборгованість за договором складає 13 383,60 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на дату розрахунку складає 350 794,95 грн. В порядку ст. 554 ЦК України банк просив стягнути спірну заборгованість з відповідачів в солідарному порядку. Окрім задоволення позовних вимог, банк просив стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 5261,92 грн (т.1, а.с.1-3).

12 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з зустрічним позовом. ОСОБА_2 просив суд визнати договір поруки припиненим. В обґрунтування зустрічного позову останній послався на те, що 24.12.2010 року між банком та позичальником ОСОБА_1 укладена додаткова угода до спірного кредитного договору. За додатковою угодою, зокрема, збільшилась фактична сума заборгованості, змінений строк погашення заборгованості (п.1.3), що, відповідно, призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя. ОСОБА_2 стверджував, що він на укладення додаткової угоди згоди не надавав, в порушення ст. 559 ЦК України взагалі не був повідомлений про внесення змін до кредитного договору (т.2, а.с.44-48)

01 жовтня 2020 року рішенням Малиновського районного суду м.Одеси позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором станом на 16.05.2018 року в розмірі 13 383 доларів США 60 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ - 350 794 грн 95 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 5261, 92 грн. Зустрічний позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим задоволено. Визнано припиненим договір поруки, укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правилами та обов`язками є Акціонерне товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 . Стягнуто з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн. В позові Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено (т.2, а.с.147-152).

18 січня 2021 року ОСОБА_1 направ засобами поштового зв`язку до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2020 року. Апелянт вважає, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, не надано оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що факт отримання спірних коштів ОСОБА_1 не спростований, так як вважає, що саме позивач, заявляючи вимоги про стягнення заборгованості, повинен був довести факт надання кредитних коштів. Також, на думку апелянта, надана банком виписка не є документом, яким підтверджується факт видачі кредитних коштів, так як документами, що повинні підтверджувати факт видачі банком кредитних коштів є касові або меморіальні документи, встановленої форми, проте, як зазначає апелянт, банком не надано жодного з вказаних документів, що і свідчить про недоведеність позовних вимог та необґрунтованості оскаржуваного рішення. Апелянт вважає, що виписка з особового рахунку не може бути допустимим доказом так як складено за відсутності обов`язкових реквізитів, таких як назва період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь в їх складанні та складена невстановленою особою. Крім того, апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що розмір заборгованості підтверджується наданим банком розрахунком, а той факт, що таких розрахунок не може бути підтвердженням суми заборгованості встановлений висновком експерта. Стосовно проведеної судово-економічної експертизи апелянт вказує, що під час розгляду справи, суд першої інстанції не досліджував висновок експерта, не надав належної оцінки, а в оскаржуваному рішенні не міститься згадування про те, що у справі проводилася вказана експертиза. На думку апелянта, суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом строків позовної давності так як, відповідно до наданого банком, разом з позовною заявою, розрахунку заборгованості, порушення графіку погашення боргу відбувалося ще починаючи з 2006 року, проте банк не звернувся за захистом своїх порушених прав і тому сплинув 3-річний строк звернення до суду. Також, апелянт вважає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не надав оцінки твердженням ОСОБА_1 щодо перебігу строку звернення до суду, так як, на думку апелянта, пред`явивши вимоги про дострокове погашення кредиту, банк змінив строки виконання зобов`язання, а саме - 60 днів з дня отримання вимоги, але, як вказує апелянт, після сплину тільки 53 днів банк звернувся до суду, а отже в момент звернення права банку ще не були порушені. Апелянт вказує, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема, суд при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог, так як банком заявлено вимогу солідарного стягнення боргу, в той час під час задоволення позовних вимог сума боргу підлягала стягненню лише з ОСОБА_1 . Також, апелянт зазначає, що під час розгляду справи суд не вирішував заяви та клопотання, заявлені ОСОБА_1 , зокрема клопотання про витребування оригіналів документів, заява про забезпечення доказів шляхом витребування. Тому, апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та сум судового збору та ухвали у відповідній частині нове рішення, яким відмовити АТ «Райффайзен Банк Аваль» у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до супровідного листа, що міститься в матеріалах справи, справа за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою надійшла до Одеського апеляційного суду 28 квітня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення було складено 15 жовтня 2020 року, апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 18 січня 2021 року, отже строк на апеляційне оскарження було пропущено. Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження через те, що станом на 18 січня 2021 року він не отримував копії судового рішення, а про його існування йому стало відомо шляхом моніторингу рішень по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Так як, у день проголошення оскаржуваного рішення ОСОБА_1 , не був присутній, данні про отримання копії рішення апелянтом відсутні, а в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , зареєстрована Малиновським районним судом м.Одеси 29 грудня 2020 року про ознайомлення з матеріалами справи, апеляційний суд приходить до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією про сплату.

Відповідно до ч.4 ст.359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження

Так, оскільки, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, тому на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, апеляційний суд відкриває апеляційне провадження за поданою скаргою.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою.

Зупинити дію рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2020 року.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік