РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021

Справа № 522/8096/21

Провадження №2-о/522/204/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кріль Х.С.

при секретарі Насарая А.В.

за участю представника заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу

за заявою ОСОБА_3 ,

заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

про видачу обмежувального припису.

ВСТАНОВИВ:

11.05.2021 ОСОБА_3 звернулася до суду та просила видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк шість місяців з заборонами щодо:

- наближення на 50 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_3 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заяву обґрунтовує тим, що з 01.09.2001 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народились діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного подружнього життя чоловік систематично бив, словесно ображав ОСОБА_3 , внаслідок чого вона неодноразово зверталась до органів поліції. З 2018 року ОСОБА_2 почав вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого посилися агресія. З 25.03.2021 ОСОБА_3 не проживає з чоловіком, знаходиться разом з дітьми у реабілітаційному центрі «Софія». Проте чоловік продовжує моральну аргесію в телефонному режимі, в яких містяться погрози. Звернення ОСОБА_3 до органів поліції не дали результату. Оскільки вона тривалий час терпіла аргесію з боку чоловіка, зазнавали фізичного насильства, вирішила покинути дім в якому проживала з ним, так як побоююється за своє життя та моральний стан.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 заяву підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав, що застосовував агресію відносно дружини. На даний конфліктів з ОСОБА_3 не має, припинив вживати алкоголь, оскільки хоче стати на шлях виправлення, розлучатися з дружиною не бажає.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи дійшов наступного висновку.

01.09.2001 укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У 2019 році ОСОБА_3 неодноразово зверталась до органів поліції з приводу вчинення насильства з боку чоловіка.

Так, зокрема, у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності у справ №501/4154/19 зазначено: «14 жовтня 2019 року, біля 23.00 год., ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у збудженому стані, образив брутальною лайкою дружину ОСОБА_3 , чим вчинив психологічне домашнє насильство (протокол серії АПР18 №234399).

18 жовтня 2019 року, о 23.00 год., ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у збудженому стані, образив брутальною лайкою дружину ОСОБА_3 , чим вчинив психологічне домашнє насильство (протокол серії АПР18 №234398).

19 жовтня 2019 року, о 19.00 год., ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку із дружиною ОСОБА_3 , штовхав її не завдавши фізичного болю, чим вчинив психологічне домашнє насильство (протокол серії АПР18 №234396).

19 жовтня 2019 року, біля 08.00 год., ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у збудженому стані, образив брутальною лайкою дружину ОСОБА_3 , чим вчинив психологічне домашнє насильство (протокол серії АПР18 №234397)».

Постановою від 28.01.2020 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З 25.03.2021 ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у реабілітаційному центрі «Софія», що надає допомогу жінкам, постраждалим від домашнього насильства.

Вирішуючи справу суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п. 3, 4, 14 та 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що:

домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (постанова Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 756/2072/18, постанова від 04.12.2019 у справі № 607/10122/19).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

З огляду на встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами та поясненнями заявниці щодо наявності психологічного, морального та фізичного насильства з боку ОСОБА_2 , що виражається в постійних погрозах, неодноразовому застосуванні фізичної сили відносно неї, у зв`язку з чим вона також зверталась до правоохоронних органів з приводу незаконних дій чоловіка, але це не дало результату. Отже, ОСОБА_3 , як особа, яка постраждала від такого насильства потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У той же час, беручи до уваги характер та тривалість поведінки ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про видачу обмежувального припису на строк, який просила заявник, цей строк буде достатнім із наданням зацікавленій особі можливості виправитися.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 1, 2, 5, 10-13, 76-80, 81, 89, 241, ст. 247, 258, 263-265, 268, 273, 293-300, 350-1, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 ; зареєстрований: АДРЕСА_2 ) строком на шість місяців, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки:

1. Заборонити ОСОБА_2 наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_3 .

2. Заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

3. Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 14.05.2021.

Суддя Х.С. Кріль