Справа № 462/3183/21
УХВАЛА

13 травня 2021 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про забезпечення позову, в якому просила накласти арешт на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 згідно Реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 від 03.11.2000 р. виданого ЛОДКБТІ та ЕО, накласти арешт на гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 30,1 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11043808 вид. ОКП ЛОР БТІ та ЕО 26.06.2006 року, накласти арешт на гараж № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,9 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26835848 вид. ОКП ЛОР БТІ та ЕО 27.07.2010 року, накласти арешт на гараж № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 18,9 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26835980 вид. ОКП ЛОР БТІ та ЕО 27.07.2010 року, накласти арешт на гараж № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 18,9 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26840397 вид. ОКП ЛОР БТІ та ЕО 28.07.2010 року, накласти арешт на гараж № НОМЕР_6 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 18,9 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26840511 вид. ОКП ЛОР БТІ та ЕО 28.07.2010 року, накласти арешт на легковий автомобіль марки Тойота Авенсіс VERSO, 2005 року випуску; державний н/з НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 вид. 13.05.2016 р. Центром 4641 на ім`я ОСОБА_2 , накласти арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ, 2001 року випуску; державний номерний знак НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 вид. Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ 24.06.2009 р. на ім`я ОСОБА_2 , накласти арешт на причіп легковий -В, 1991 р.в., марки ПР, модель 81024, що належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 вид. Львівським МРЕО 07.10.2003 року, накласти арешт на причіп бортовий - Е, 1996 р.в. марки NIEWIADOW, модель 989, що належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 вид. Львівським МРЕО 07.10.2003 року.

Заява обгрунтована тим, що на розгляд Залізничного районного суду м. Львова подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Підставою позову є те, що 28.07.1991 року між позивачем у справі та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано 27 березня 2015 року рішенням Залізничного районного суду м.Львова. За 24 роки шлюбу подружжям ОСОБА_4 вчинялись значимі угоди в інтересах сім`ї, в тому числі і придбання нерухомого й рухомого майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. В свою чергу позивачка ОСОБА_1 брала активну участь своєю працею у придбанні цього майна, протягом всього шлюбу постійно працювала і забезпечувала сім`ю. Як вбачається із матеріалів поданої до Залізничного районного суду м.Львова позовної заяви, усе майно подружжя ОСОБА_4 юридично було оформлено виключно на відповідача по справі ОСОБА_2 . Під час розлучення жодних угод щодо фактичного поділу спільного майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладалося, і взагалі жодних розмов про те, що придбане ними в шлюбі майно не є їхньою спільною сумісною власністю, чи не визнання відповідачем права позивачки на 1/2 частки нерухомого і рухомого майна, придбаного ними в шлюбі не було. Ситуація змінилася лише у 2020 році. 9 липня 2020 року між нею і відповідачем виник конфлікт, який продовжується по сьогоднішній день, оскільки відповідач з липня 2020 року не визнає права позивачки на половину придбаного в шлюбі майна і має намір розпорядитися ним одноособово, про що неодноразово заявляв, вимагаючи у позивачки оригінали документів. Відтак, виникла об`єктивна необхідність вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки відповідач має як можливість так і реальний намір розпорядитися оформленим на нього спільним майном подружжя, адже є його власником згідно правовстановлюючих документів на вищевказане майно. Просить заяву задоволити.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 462/3183/21 та заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пункт 1 частини 1ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Так, предметом позову у справі №462/3183/21 є поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 , гаража № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , гаражів АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 Автогаражний кооператив «Галич», легкового автомобіля марки Тойота Авенсіс VERSO, 2005 року випуску; державний н/з НОМЕР_7 , автомобіля MERCEDES-BENZ, 2001 року випуску; державний номерний знак НОМЕР_10 , причіпа легкового -В, 1991 р.в., марки ПР, модель 81024, причіпа бортового - Е, 1996 р.в. марки NIEWIADOW, модель 989.

Як встановилено судом, право власності на вказане нерухоме та рухоме майно зареєстроване за відповідачем, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Так, відповідно до Реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 від 03.11.2000 р. виданого ЛОДКБТІ та ЕО за ОСОБА_2 зареєстровано Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 , згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11043808 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 26.06.2006 року гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26835848 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 27.07.2010 року гараж № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26835980 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 27.07.2010 року гараж № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26840397 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 28.07.2010 року гараж № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26840511 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 28.07.2010 року гараж № НОМЕР_6 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , з витягу з єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 вид. 13.05.2016 р. легковий автомобіль марки Toyota Verco, 2005 року випуску, державний н/з НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 вбачається, що вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_2 , з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 вид. Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ 24.06.2009 р. автомобіль MERCEDES-BENZ, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_11 вбачається, що вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 вид. Львівським МРЕО 07.10.2003 року причіп легковий -В, 1991 р.в., марки ПР, модель 81024 належить ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 вид. Львівським МРЕО 07.10.2003 року причіп бортовий - Е, 1996 р.в. марки NIEWIADOW, модель 989 належить ОСОБА_2 .

Враховуючи, що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог (поділ спільного майна подружжя), суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір щодо права власності на вказане майно і невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Спосіб забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне рухоме та нерухоме майно, жодним чином не позбавляє власника права володіння ним. Також, арешт на вказане майно ніяким чином не впливає на будь-чиє право користування таким.

Крім того, згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, враховує наслідки арешту майна, правову підставу для арешту майна, характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у вказаній справі позовних вимог, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, вважає, що вимога про накладення арешту на зазначене майно, підлягає до задоволення.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами є вирішення питання про право власності саме на те майно, на яке позивач просить накласти арешт, унеможлививши тим самим його відчуження до вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 згідно Реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 від 03.11.2000 р. виданого ЛОДКБТІ та ЕО; накласти арешт на гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 30,1 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11043808 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 26.06.2006 року; накласти арешт на гараж № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,9 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26835848 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 27.07.2010 року; накласти арешт на гараж № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 18,9 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26835980 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 27.07.2010 року; накласти арешт на гараж № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 18,9 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26840397 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 28.07.2010 року; накласти арешт на гараж № НОМЕР_6 за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 18,9 кв.м., що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26840511 вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 28.07.2010 року; накласти арешт на легковий автомобіль марки Тойота Авенсіс VERSO, 2005 року випуску, державний н/з НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 вид. 13.05.2016 р. Центром 4641 на ім`я ОСОБА_2 ; накласти арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ, 2001 року випуску; державний номерний знак НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 вид. Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ 24.06.2009 р. на ім`я ОСОБА_2 ; накласти арешт на причіп легковий -В, 1991 р.в., марки ПР, модель 81024, що належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_13 вид. Львівським МРЕО 07.10.2003 року; накласти арешт на причіп бортовий - Е, 1996 р.в. марки NIEWIADOW, модель 989, що належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 вид. Львівським МРЕО 07.10.2003 року.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_15 , адреса: АДРЕСА_5 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_16 , адреса: АДРЕСА_5 .

Копію даної ухвали направити Залізничному відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 299) для відома та виконання.

Копію даної ухвали направити сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: (підпис) Гедз Б.М.

З оригіналом згідно.

Суддя: Гедз Б.М.