Справа № 1506/2567/2012
Провадження № 2/496/89/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Дранікова С.М.

за участю секретарів Кузьміної О.В., Стрілець Ж.М., Старостіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ТОВ «Укрпромбанк», третя особа: провідний професіонал з питань врегулювання неплатоспроможності банків, відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В., про визнання кредитного договору недійсним та визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитом та відсотками в сумі 12 710,30 дол. США, що становить еквівалент 164 605,66 грн., заборгованість за комісією в сумі 13 627,79 грн. та судовий збір у розмірі 843,40 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20 грудня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 579/ФКВ-07, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 39 000,00 дол. США на строк з 20.12.2007 року по 18.12.2014 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а АТ «Дельта Банк» набув право вимоги по кредитних договорах, зокрема й за кредитним договором № 579/ФКВ-07. Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 579/Zфпор-07 від 20 грудня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №579/ФКВ-07 від 20 грудня 2007 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов`язання не виконуються, у зв`язку з чим, станом на 26.09.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 178 233,45 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 129 621,89 грн.; сума заборгованості за відсотками 34983,77 грн.; сума заборгованості за комісією 13627,79 грн. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаними позовом.

В свою чергу, ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим зустрічним позовом, в якому просить суд кредитний договір № 579/ФКВ-07 від 20 грудня 2007 року, укладений між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 , на підставі статті 217 ЦК України, згідно судових рішень про визнання недійсними пунктів 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 4.2.8, як окремих частин правочину в цілому, приймаючи до уваги, що кредитний договір № 579/ФКВ-07 між позичальником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» не був би укладений 20.12.2007 року, у випадку виключення пунктів 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 4.2.8 з умов цього кредитного договору визнати недійсним; позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», за кредитним договором з ТОВ «Укрпромбанк» № 579/ФКВ-07 від 20 грудня 2007 року, в частині визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим, у зв`язку з його виконанням в повному обсязі задовольнити; в порядку реституції, згідно визнання кредитного договору недійсним, стягнути на користь позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , суму коштів боргу ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», отриманої згідно висновку економічної експертизи, в розмірі 16816,52 дол. США.; зняти обмеження щодо розпорядження належним мені майном автомобілем TOYOTA HIGHLANDER 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1 ; стягнути з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», на користь позивача за зустрічним позовом судовий збір у розмірі 840,8 грн. Свій зустрічний позов ОСОБА_1 мотивує тим, що 20 грудня 2007 року, між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк» був укладений кредитний договір №579/ФКВ-07. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укрпромбанк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 39000,00 доларів США, за користування якого встановив процентну ставку у розмірі 10,50% відсотків річних. 20 грудня 2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк» був укладений договір застави, на виконання якого ОСОБА_1 було передано рухоме майно у вигляді транспортного засобу марки TOYOTA, модель AVALON, 2007 року випуску, чорного кольору, тип ТЗ - легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_2 . В період виконання кредитного договору, у зв`язку з чисельними несправностями автомобіля TOYOTA, модель AVALON, 2007 року випуску, який був на гарантійному обслуговуванні підприємства СТО «ТОТУС-АВТО», що був предметом застави, останній був замінений на автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2008 року виготовлення, з відповідним укладенням додаткових договорів №1/579 від 25 лютого 2009 року та №579/ZOKB-07-l від 25 лютого 2009 року. Під час виконання зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 систематично, з випередженням графіку, сплачував суму грошових коштів повернення кредиту, відсотків та комісійних оплат на рахунки ТОВ «Укрпромбанк», що не викликало ніяких претензій з боку останнього, а також будь-яких суперечливостей між сторонами. Влітку 2010 року, листом без номера й дати, за підписом ОСОБА_3 , ліквідатора ТОВ «Укрпромбанк» та Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» О.Ю. Попової, ОСОБА_1 був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язаннях з 01.07.2010 р. шляхом відступлення права вимоги за кредитним договором. Встановлений ПАТ «Дельта Банком» порядок позивач за зустрічним позовом виконував своєчасно, в повному обсязі, про що свідчать копії квитанцій, доданих до матеріалів цивільної справи, що розглядалась судами. Однак, під час укладення та виконання кредитного договору, з боку ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», були допущені численні порушення, кожне з яких окремо та в своїй сукупності були підставами звернення до суду з позовом про визнання недійсним цього кредитного договору. Так, здійснюючи платежі в касу ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 було зафіксовано системні, протягом декількох місяців порушення, які полягали у перевищені остаточної суми, що повідомлялась оператором за телефоном з Києву відносно залишку, який отримувався ним згідно особистого обліку на підставі квитанцій про виконану оплату. Станом на 26.11.2011 року, заборгованість за кредитним договором, за його розрахунками, складала 2 763,08 доларів США, що за офіційним курсом гривні складало 22050 грн. Однак Дельта Банк, повідомленням № 71792 від 26.10.2011 року проінформував ОСОБА_1 про начебто прострочену заборгованість за кредитним договором №579/ФКВ-07 від 20.12.2007 року у сумі 16559,87 дол. США. В ході судового провадження, за клопотанням ОСОБА_1 , була проведена судова економічна експертиза за матеріалам цивільної справи №522/18868/14 Приморського районного суду м. Одеси, за його позовом до ПАТ «Дельта банк», ТОВ «Укрпромбанк», про визнання договору недійсним. 21 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси прийняв рішення у справі №522/18868/14-ц, яким частково задовольнив позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» про визнання кредитного договору №579/ФКВ-07 від 20.12.2007 року недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. Згідно зазначеного рішення визнано недійсними пункти 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, пункт 4.2.8 кредитного договору № 579/ФКВ-07, укладеного 20.12.2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк». Виключення з умов кредитного договору №579/ФКВ-07, укладеного 20.12.2007 року, пунктів 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, а також пункт 4.2.8, які за рішеннями судів всіх інстанцій були визнані недійсними та набрали законної сили, є підставами стверджувати, що у випадку незгоди позичальника з умовами, що передбачені зазначеними пунктами кредитного договору, такий правочин між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк» не був би вчинений, у зв`язку з очевидною незгодою кредитора, для якого умови пунктів 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 4.2.8 являються метою отримання прибутку, виключення яких з умов кредитного договору зменшує рівень прибутковості банку, що є головною метою банківської діяльності. Приведені доводи, відповідно до статті 217 ЦК України є підставами стверджувати, що недійсність пунктів 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 4.2.8, як окремої частини правочину, в даному випадку має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, приймаючи до уваги, що Кредитний договір № 579/ФКВ-07 між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк» не був би укладений 20.12.2007 року, у випадку виключення пунктів 1.6., 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 4.2.8 з умов цього Кредитного договору. Висновком судової економічної експертизи встановлено відсутність боргу з боку позичальника ОСОБА_1 , за кредитним Договором №579/ФКВ-07 від 20.12.2007 р., на підставі реально виконаних оплат по кредиту та процентам за його користування, що є доказами виконання належним чином зобов`язання позичальника за кредитним договором, що є підставами для визнання такого договору виконаним та його припинення у зв`язку з повним виконанням умов цього договору. У випадку визнання кредитного договору недійсним, юридичними наслідками якого, відповідно до ст. 216 ЦК України є реституція, фактичний борг ПАТ «Дельта Банка» перед позичальником має складати суму коштів у розмірі: 55 816,52 дол. США - 39 000 дол. США = 16 816, 52 дол. США.У зв`язку з чим, він звернувся з зустрічним позовом.

15.06.2020 року від представника ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», надійшло заперечення на зустрічну позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви у повному обсязі, посилаючись на те, що обов`язковою умовою кредитного договору є: сума кредиту, відсоткова ставка, термін кредитування, строки та порядок сплати/нарахування відсотків за користування кредитом, строки та порядок повернення кредиту, забезпечення кредитного договору. В свою чергу, пункти кредитного договору, які визнані недійсними, стосуються: комісії за надання кредиту, комісії за управління кредитом, комісії за видачу готівкових коштів, комісії за дострокове проведення розрахунків по кредиту; комісії за надання кредиту в післяопераційний час. П. 4.2.8. передбачено зобов`язання позичальника протягом дії цього договору, без попередньої письмової згоди банку: не отримувати кредити в інших банківських установах; не надавати поруки по відношенню до інших юридичних та фізичних осіб; не обтяжувати своє рухоме та/або нерухоме майно будь-якими зобов`язаннями». Таким чином, жоден з зазначених пунктів кредитного договору, які визнані недійсними, не містить суттєвих умов кредитного договору, у випадку відсутності яких кредитний договір може вважатися недійсним, оскільки можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. У зв`язку з тим, що визнання зобов`язань виконаними, застосування реституції та припинення обтяження є похідними вимогами від основної визнання договору недійсним, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір є чинним та міг бути укладеним і без пунктів, які визнані в судовому порядку недійсними. Отримання прибутку кредитодавцем здійснюється за рахунок сплатипозичальником відсотків за користування кредитними коштами, а тому вирішувати питання чи було це вигідно саме банку вирішує банк, а не позичальник.

В судовому засіданні представник позивача уточнений первісний позов підтримав та просив задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити з урахуванням додаткових пояснень по справі від 06.05.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд задовольнити зустрічний позов, а в задоволенні первісного позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 20 грудня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 579/ФКВ-07, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 39 000,00 дол. США на строк з 20.12.2007 року по 18.12.2014 року.

Згідно п.1.11 договору, позичальник зобов`язаний сплачувати платежі за цим Договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим Договором та Графіком платежів щодо погашення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій банку, сукупних послуг, які надаються позичальнику у зв`язку із укладенням цього Договору, а також інших фінансових зобов`язань позичальника, які виникають у зв`язку з укладенням цього договору (надалі - «Графік платежів за договором»), який є невід`ємною частиною цього Договору.

Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 579/Zфпор-07 від 20 грудня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №579/ФКВ-07 від 20 грудня 2007 року.

25 лютого 2009 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір №1/579 до кредитного договору №579/ФКВ-07 від 20.12.2007 року, згідно з яким були внесені зміни до п.п.3.1, 3.4 кредитного договору №579-ФКВ-07 від 20.12.2007 року, викладені ці пункти в наступній редакції:

«3.1. виконання позичальником зобов`язань за цим Договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Договором) забезпечується заставою автомобіля «TOYOTA Highlander», 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , заставною вартістю 415 800 грн. 00 коп., власник ОСОБА_1 , порукою фізичної особи ОСОБА_2 ».

«3.4. позичальник зобов`язаний протягом одного календарного дня, з моменту укладення договору застави, забезпечити страхування предмету (-ів) застави, зазначених у п.3.1.цього договору, на користь банку в страховій компанії за погодженням з банком ряду ризиків.

Усі ніші умови кредитного договору були залишені без змін.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а АТ «Дельта Банк» набув право вимоги по кредитних договорах, зокрема й за кредитним договором № 579/ФКВ-07, що підтверджується доданими до позову копією Витягу з Договору про передачу активів від 30.06.2010 р. та Додатком до нього.

Отже, відповідно до зазначеного вище, АТ «Дельта Банк» придбав право вимоги до ОСОБА_1 за спірним кредитним договором.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором кредиту, станом на 26.09.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 178 233,45 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 129 621,89 грн.; сума заборгованості за відсотками 34983,77 грн.; сума заборгованості за комісією 13627,79 грн.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11.11.2020 року було задоволено заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про вступ правонаступника позивача; замінено позивача ПАТ«Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у цивільній справі №1506/2567/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості; та замінено відповідача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у цивільній справі №1506/2567/2012 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк», третя особа: провідний професіонал з питань врегулювання неплатоспроможності банків, відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В., про визнання кредитного договору недійсним та визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України (в редакції, чинній на момент звернення з позовом до суду), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку №94 судової економічної експертизи за матеріалами цивільної справи №522/18868/14-ц (провадження №2/522/3359/15) Приморського районного суду м. Одеси за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» про визнання договору недійсним, в ході дослідження даних представлених копій платіжних касових документів квитанцій, керуючись положеннями пункту 4.2.9 Кредитного договору №579/ФКВ-07 від 20.12.2007 року, ґрунтуючись на розрахункових даних Додатку №1 від 20.12.2007 року «Графік платежів за договором» до Кредитного договору №579/ФКВ-07 від 20.12.2007 року, встановлено суму платежу ОСОБА_1 по поверненню кредиту в розмірі 48060,94 дол. США і відсотків в розмірі 7755,58 дол. США, всього в розмірі 55816,52 дол. США., що більше на 1893,50 дол. США (55816,52 дол. США 53923,02 дол. США) встановленої суми платежу за кредитом та відсотками в розрахунку ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим, встановлена сума платежу за кредитом і відсотками в розрахунку ОСОБА_1 в розмірі 53923,02 дол. США дослідженням підтверджується документально в повному обсязі.

В ході дослідження даних представлених документів, встановлено, що в період з 20.12.2007 року по 22.06.2011 року розрахунок ОСОБА_1 відображає суму платежу по сплаті відсотків більше на 18686,30 гривень, ніж відображено в даних квитанцій.

Таким чином, вказаною експертизою встановлено відсутність боргу з боку ОСОБА_1 . Позивачем за первісним позовом позовні вимоги про стягнення заборгованості з урахуванням вказаної експертизи та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 року, яким визнані недійсними пункти 1.6., 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, пункт 4.2.8 кредитного договору № 579/ФКВ-07, укладеного 20.12.2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» не уточнювались. Тому, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню.

Зустрічний позов також не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» за участю третьої особи на боці позивача без самостійних вимог щодо предмету спору- ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним задоволено частково. Визнано недійсними пункти 1.6., 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, пункт 4.2.8 кредитного договору № 579/ФКВ-07, укладеного 20.12.2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк». В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У вказаному рішенні судом встановлено, що пункти 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, п.4.2.8 спірного кредитного договору не зумовлюють зміну інших положень договору, тому позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання недійсним договору в цілому, задоволенню не підлягають.

Отже, вимоги ОСОБА_1 в частині визнання кредитного договору недійсним були предметом розгляду в цивільній справі №522/18868/14, рішення по вказаній справі набрало законної сили, а тому суд відмовляє в їх задоволенні.

Стосовно вимог ОСОБА_1 в частині стягнення на користь позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , суму коштів боргу ПАТ «Дельта Банк», суд приходить до наступного. Оскільки відповідачем за зустрічним позовом ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено з ПАТ «Дельта Банк» лише договір про відступлення права вимоги; будь-яких грошових коштів від ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не отримував, належним відповідачем за вказаними вимогами ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» бути не може, та в задоволенні їх слід відмовити.

Оскільки інші вимоги ОСОБА_1 є похідними від основних вимог щодо визнання недійсним кредитного договору в цілому, то в їх задоволенні слід також відмовити.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 217, 512-519, 526, 530, 536, 553, 554, 590, 599, 610, 612, 625, 629, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ТОВ «Укрпромбанк», третя особа: провідний професіонал з питань врегулювання неплатоспроможності банків, відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В., про визнання кредитного договору недійсним та визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14.05.2021 року.

Суддя С.М. Драніков