Справа № 310/5456/19
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 123649,51 грн., яка складається із: 36599,80 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 38888,65 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 47511,06 - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 650 гривень - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень.

При подальшому розгляді справи, позивачем було надано до суду заяву про зменшення позовних вимог.

Позов мотивує тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав заяву б/н від18.10.2013 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між відповідачем та позивачем договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 102619,93 гривень, яка складається з наступного :

- 75488,45 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т. ч. 75488, 45 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;- 27131, 48 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, і що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з огляду на таке.

Згіднозі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ «ПриватБанк» надав копію Анкети-заяви від18.10.2013 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка є складовою частиною кредитного договору та яку підписано позичальником, а також розрахунок заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У анкеті-заяві від 13.11.2010 р. процентна ставка не зазначена, у тому численне міститься визначення домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом у разі порушення термінів виконання договірних зобов`язань (заборгованість за простроченим тілом кредиту).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з ч.6 ст. 81 доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку не можна вважати складовою кредитного договору, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті- заяві, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17 провадження № 14-131цс19).

Судом встановлено, що відповідач підписував вищевказану Анкету- заяву про отримання кредиту, отримував в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, зазначеному в первинному позові у розмірі 36599,80 гривень, саме ця суму заборгованості підтверджена розрахунком заборгованості, наданої банком , до первинного позову - 01.07.2019 року

В подальшому зменшив позовні вимоги, банк вже прохав стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 75488,45 гривень, в тому числі і заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі - 75488, 45 гривень, в цій заяві банк вже склав суму заборгованості за первинним позовом у розмірі 36599,80 гривень із заборгованістю за простроченим тілом кредиту у розмірі 38888,65 гривень, назвав цю всю суму заборгованості - заборгованість за тілом кредиту.

Але суд вважає, що, стягнення з відповідача разом із тілом кредиту заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі - 38888, 65 гривень, правова природа якої позивачем не доведена, не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язаннівстановлений строк (термін) йоговиконання, то вонопідлягаєвиконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконанняякоговизначенийвказівкою на подію, яка неминуче маєнастати, підлягаєвиконанню з настаннямцієїподії.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або атків цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщ овін не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Судом встановлено, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18 жовтня 2013 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), отже, строк виконаннязобов`язання за змістом частини другої статті 530 ЦК України визначається моментом пред`явлення вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, вимогу до позичальника ОСОБА_1 щодо повернення кредиту АТ КБ «ПриватБанк» пред`явлено із поданням даного позову 22.07.2019 року, тому посилання позивача на факт прострочення боржника по виконанню зобов`язання з повернення тіла кредиту станом на 01.07.2019 року є безпідставним.

Крім того, заборгованість за тілом кредиту не може бути більшою за розмір фактично отриманої суми кредитних коштів 50 000 грн., якими користувався відповідач.

Відтак, підстав для стягнення з відповідача, крім 36599,80 грн. тіла кредиту, ще й 38888,65 грн., як простроченого тіла кредиту, немає.

За наведених обставин позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 38888,65 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Також у суду відсутні і правові підстави і для стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит відповідно д ст. 625 ЦК України.

По-перше, у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в належний спосіб згідно з умовами договору процентну ставку, яка, вочевидь, не відповідає й нормі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Зобов`язання, строк ( термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом предьявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( частина перша ст. 612 ЦК України).

Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18.10.2013 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту ( користування ним), отже, строк виконання зобов`язання за змістом частини другої статті 530 ЦК України визначається моментом вимоги.

Днем пре`дявлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану вимогу, а у разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, з вимогою про повернення отриманих на картковий рахунок грошей АТ КБ « Приватбанк» до відповідача до моменту звернення з позовом до суду не звертався.

Подання ж кредитором позовної заяви, адресованої суду ( а не боржнику) і надіслання судом останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні зазначеної норми ЦК України.

Із наданих суду доказів та зазначених вище мотивів неможливо зробити висновок, що між відповідачем та АТ КБ «Приватбанк» було досягнуто згоди про встановлення певного строку виконання зобов`язання зі сплати грошових коштів.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит на підставі ст.625 ЦК України, оскільки вимоги ч.2 ст.625 ЦК України передбачають відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді прострочки його виконання, а судом встановлено, що між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» відсутня домовленість про встановлення певного строку виконання зобов`язання.

По-друге, згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

У ч.1 ст. 174 ЦПК України вказано, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

У частині 2 цієї статті зазначається, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Незважаючи на те, що позивач надав назву своїй заяві «про зменшення розміру позовних вимог», банк фактично змінив і підстави позову у частині стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, у розмірі 3 953,59 грн.

Так, у заяві про зменшення розміру позовних вимог від 25.01.2021 р. банк вказав, що бажає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 102619,93 гривні, в т.ч. і 27131, 48 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит,хоча у позовній заяві про стягнення заборгованості від 22.07.2019 року позивач не пред`явив вимог про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Отже, вимога позивача про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 27131, 48 у заяві про зменшення розміру позовних вимог не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, щозаява про зменшення розміру позовних вимог не є заявою по суті справи згідно із ч.2 ст. 174 ЦПК України; така вимога позивача викладена не у заяві по суті справи, визначених цим Кодексом; при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи їх стягнення.

З огляду на вищезазначені обставини підстави для нарахування відсотків згідно ст. 625 ЦК України відсутні, як і позовна вимога про їх стягнення.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 568,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 18.10.2013 року у розмірі 36599 (тридцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень), 80 копійок, що складається із заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" судовий збір у розмірі 568 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (49094, м. Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд 50 рах. № НОМЕР_1 МФО 305299).

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 14 травня 2021 року.

Суддя Н. І. Черткова