Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/962/21

Провадження № 2/126/533/2021

"11" травня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Олійник І. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Позов обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с.Маньківка, Бершадського району помер її дідусь ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, під номером АДРЕСА_1 , яку як спадкоємець першої черги за законом, шляхом вступу у володіння та розпорядження спадковим майном, прийняла його мати та прабабка позивачки, ОСОБА_3 ..

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Маньківка, Бершадського району Вінницької області, померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належене їй майно, а саме житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 , вчинила заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачці.

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивачка звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку з відсутністю в неї правовстановлюючих документів на будинок під номером АДРЕСА_1 .

Вищевикладені обставини і стали причиною звернення позивачки з даним позовом до суду.

Дана позовна заява надійшла до суду 26.04.2021 року та відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.05.2021 року.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не 'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 , також в судове засідання не 'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Маньківка, Бершадського району Вінницької області, помер ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: 1/ 2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під номером АДРЕСА_1 , яку як спадкоємець першої черги за законом, шляхом вступу у володіння та розпорядження спадковим майном, прийняла його мати ОСОБА_3 ..

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Маньківка, Бершадського району Вінницької області, померла ОСОБА_3 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.03.2019 року, виданого виконавчим комітетом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Після її смерті відкрилася спадщина, на належне їй майно, а саме житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд, під номером АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №567 від 14.05.2019 року, виданої виконавчим комітетом Маньківської сільської ради, спадкоємцем за законом на майно померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її внук та батько позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заповітом позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З долученої до матеріалів справи копії заповіту від 11.03.2016 року, посвідченого секретарем виконкому Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_3 , за життя вчинила заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкове майно, позивач прийняла у встановленому законом порядку, шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, що підтверджується копією витягу про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі за №56484218 від 11.06.2019 року.

Право власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд, під номером АДРЕСА_1 при житті у ОСОБА_3 виникло на підставі Закону України «Пр власність» (який був чинний на час виникнення даних правовідносин, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, яка була чинна на час виникнення вказаних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Факт набуття права власності на майно колгоспного двору, підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої Маньківською сільською радою Бершадського району Вінницької області від 17.09.2020 року № 1168, з якої вбачається, що станом на 15.04.1991 року, житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд, під номером АДРЕСА_1 , відносився до суспільної групи - колгоспний двір, і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при житті були членами даного колгоспного двору.

Маючи на меті отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивачка звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою. Проте, своєю постановою від 05.02.2021 року №19/02-31, нотаріус їй відмовила у видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності померлої ОСОБА_3 на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 .

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позбавляє ОСОБА_1 можливості реалізувати у повному обсязі своє право на спадкування.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Оцінивши письмові докази, які містяться у справі, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме права сторін, а також свобод чи інтересів інших осіб, в зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як за спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 71,8 кв.м., житловою площею, 43,9, що позначається літерою «А» з відповідними господарськими будівлями і спорудами: «а» - веранда, «а1» - ганок, «Б» - літня кухня, «Б1» - сарай, «В» - літня кухня, «Впід» - погріб, «в» - навіс, «Г» - гараж, «Д» - сарай, «Т» - вбиральня, «К» - колодязь, «1,2»- огорожа, що належав ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суд вважає за необхідне додатково роз`яснити, що згідно пункту 3розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 18 червня 2020 року №731-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 11.05.2021 року.

Суддя Р. В. Хмель