Справа №464/6816/20
пр № 2/464/576/21
У Х В А Л А

17 травня 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/6816/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів

Обставини справи

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 1 квітня 2020 року по 26 жовтня 2020 року у розмірі 36 000 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 14 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справ за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, за вимогами якої просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини за період з 1 квітня 2020 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 45 000 грн.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

За вимогами ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем заявлено позов з підстав ст.196 СК України, частиною 1 якої передбачено наступне:

«У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження"».

У ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок та розміри накладення виконавцем на боржника штрафів за наявності заборгованості зі сплати аліментів.

Натомість, заявлячи вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивачем не зазначено та не надано доказів застосування виконавцем до відповідача (боржника) заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" (розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з листопада 2019 року по січень 2021 року).

Беручи наведене, у суду наявний обґрунтований сумнів у добросовісному здійсненні стороною процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, тому слід витребувати у позивача необхідні для вирішення спору докази вжиття до відповідача заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому за правилом змагальності цивільного судочинства суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору (п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Витребувати у позивача ОСОБА_1 докази вжиття виконавцем до відповідача - боржника ОСОБА_2 заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні ВП № 61565482, надавши такі суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи, підтвердження чого надається суду.

Одночасно суд роз`яснює зміст ч.7 ст.84 ЦПК України, згідно з якою особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У порядку ст.261 ЦПК України набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано 17 травня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко