Провадження №6/760/559/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого суді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець Ляпін Д.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання посилався на те, що на його виконанні знаходиться виконавче провадження №63662837 з виконання виконавчого напису №5039 виданого 02.11.2020 р. Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» грошової суми в розмірі 641988,59 грн.

Приватним виконавцем вживались всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання виконавчого напису.

Залишок боргу складає 634253,74 грн.

Вважає, що тривале невиконання боржником своїх зобов`язань, є підставою для примусового проникнення до житла боржника.

Приватний виконавець Ляпін Д.В. в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України про розгляд справи не повідомлялись.

Дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В., знаходиться виконавче провадження №63662837 з виконання виконавчого напису № 5039 виданого 02.11.2020 р. Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» грошової суми, в розмірі 641988,59 грн.

На дату звернення з цим поданням до суду залишок боргу складає 634253,74 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Адреса, вказана у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 63662837 від 19.11.2020 р. Зазначеною постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Лист із постановою було надіслано боржнику 20.11.2020 р. за адресою, вказаною у виконавчому документі (ШКІ № відправлення 854).

Конверт із постановою було повернуто укрпоштою в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Боржник вважається належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відповідно до приписів статті 28 Закону.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону.

Під час здійснення виконавчих дії приватним виконавцем встановлено, що на праві власності у боржника відсутні кошти та цінності на які можливо звернути стягнення, а саме

16.12.2020 року приватним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно з повідомленнями АТ «ПроКредит Банк» (вих.№1-2/20/6712 від 18.12.2020 р.); АТ «Державний експортно-імпортний банк України (вих.№228-01/4944 від 22.12.2020 р.); АТ «А-Банк» (вих.№20.1.0.0.0/7-20201221/411 від 22.12.2020 р.); АТ «Банк Кредит Дніпро» (вих.№16-9913 від 24.12.2020 р.); АТ «Асвіо Банк» (вих.№44 від 11.01.2021 р.); АТ «ОТП Банк» (вих.№ 25-4/19475-БТ від 24.12.2020 р.); АТ «Держаний ощадний банк України» (вих.№46-13/330/312-БТ від 12.01.2021 р.); АТ «Кредобанк» (вих.№ 52-1376/21 від 14.01.20201 р.); АТ «Правекс Банк» (вих.№480/15-04 від 21.01.2021 р.) на рахунках боржника відсутні грошові кошти для виконання постанови.

Згідно відповіді АТ «Райффайзен Банк Аваль» (вих.№81-15-8/172941-БТ від 18.12.2020 р.) було повідомлено, що на рахунках боржника наявні грошові кошти. Відповідно з рахунків боржника було списано 10 170,94 грн.

За даними Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (вих. № 8-26-0.21-4963/2-20 від 30.11.2020), документи що посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території м. Києва за боржником не реєструвались.

Крім того, Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру було надано доступ приватному виконавцеві до відомостей державного земельного кадастру України. Приватним виконавцем було перевірено інформацію щодо зареєстрованих земельних ділянок за боржником, в результаті якої було встановлено, що за боржником земельні ділянки не зареєстровані.

З огляду на те що, реєстр державного земельного кадастру не дає змогу оформити витяг про надання інформації щодо власників земельних ділянок, приватним виконавцем було винесено акт від 19.04.2021 року щодо відсутності зареєстрованих за боржником земельних ділянок та додано фото з реєстру.

За інформацією відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві (вих. № 7733/125/19/05-2020 від 03.12.2020), боржник є власником мисливської нарізної зброї, (дозвіл на зберігання № НОМЕР_2 ).

Згідно з повідомленням Територіального сервісного центру РСЦ МВС в м. Києві (вих. № 31/26-552/1 від 03.12.2020) за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до частини 5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Таким чином, внаслідок неможливості звернути стягнення в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, при примусовому виконанні Виконавчих листів виникла потреба забезпечити доступ до житла боржника, для встановлення майнового стану.

Згідно з актом приватного виконавця 30.11.2020 року приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі з метою перевірки майнового стану боржника. В ході здійснення перевірки, двері ніхто не відчинив доступу до приміщення надано не було, відповідно здійснити перевірку та огляд приміщення не вбачалося можливим.

Згідно з відповіддю КП Київської міської ради «Київське міське БТІ» (вих.№062/14-13082 (И-2020) від 30.11.2020 р.) за боржником на праві власності зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.07.2002 р.

09.12.2020 р. приватним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на вищезазначену квартиру боржника. Також, до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна було внесено відповідний реєстраційний запис.

15.12.2020 року було здійснено вихід приватного виконавця за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі: АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника. В ході перевірки двері ніхто не відчиняв, потрапити в середину квартири не вдалося.

Відповідно приватним виконавцем в присутності двох понятих було винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 15.12.2020 року без входження до житлового приміщення.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві (повідомлення від 24.11.2020 року), боржник значиться зареєстрованим за вказаною адресою у виконавчому документі.

Також, згідно витягу №13750553 з реєстру територіальної громади в м. Києві, станом на 14.12.2020 р. боржник значиться зареєстрованим за вказаною адресою у виконавчому документі.

Відповідно до вимоги (вих.№136) від 21.01.2021 р. боржника було зобов`язано надати доступ до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 для здійснення виконавчих дій 03.02.2021 р. з 09:30 до 10:00 год. (ШКІ №497).

Згідно з актом приватного виконавця 03.02.2021 р. приватним виконавцем було здійснено вихід за вищезазначеною адресою боржника з метою перевірки майнового стану боржника та огляду житлового приміщення у присутності понятих.

В зазначений час за вказаною адресою, двері ніхто не відчинив доступу до приміщення надано не було, відповідно здійснити перевірку та огляд приміщення не вбачалося можливим.

Таким чином боржником не виконано вимогу приватного виконавця, що свідчить про свідоме ухилення ним від виконання виконавчого напису та вимог приватного виконавця.

Матеріали виконавчого провадження свідчать, що приватним виконавцем вживались всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання виконавчого напису.

Аналогічні правові висновки знаходять своє відображення в судовій практиці, зокрема в постанові Київського апеляційного суду від 15.12.2020 р. у справі № 753/14453/20 за поданням приватного виконавця про примусове проникнення до житла.

В вищезазначеній постанові апеляційний дійшов висновку про те що, не отримання боржником кореспонденції не є підставою вважати, що він не повідомлений про початок виконавчих дій.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо неможливості встановити з конвертів, які документи направлялись боржнику та встановлення факту не отримання останнім постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, незважаючи на вихід за місцем реєстрації боржника, виконавцю неможливо здійснити перевірку майнового стану боржника, виявити інше майно та кошти, що належать боржникові, та на які можливо звернути стягнення, з причин незалежних від приватного виконавця. Примусове проникнення до житла боржника, залишається єдиним можливим заходом забезпечення виконання судового рішення, встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та коштів, що належать боржникові.

Зважаючи, що квартира АДРЕСА_1 - належить боржнику на праві власності, відповідно до відомостей виконавчого провадження, наявні обґрунтовані підстави вважати, що в даній квартирі знаходиться майно та(або) кошти боржника, на які можливо звернути стягнення. Також, в разі подальшого звернення стягнення на зазначений об`єкт нерухомого майна, для об`єктивної оцінки вартості при примусовій реалізації, необхідно забезпечити доступ приватного виконавця до зазначеного житла.

Згідно з вимогами п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага, що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 № 4-рп/2011.

Відповідно до пункту 13 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення (входження) до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Так, відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що пункт 1 статті 6 Конвенції, interalia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

З метою запобігання невиконання боржником своїх зобов`язань, забезпечення дотримання прав та інтересів стягувача та спонукання боржника до виконання виконавчого напису №5039 виданого 02.11.2020 року приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., суд приходить до висновку, що у даному випадку вбачається необхідність в примусовому проникненні до житла боржника - ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для арешту та опису майна боржника.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу та іншим учасникам виконавчого провадження залучених приватним виконавцем у встановленому законом порядку на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для арешту та опису майна боржника у зв`язку з необхідністю виконання виконавчого напису №5039 виданого 02.11.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» грошової суми в розмірі 641988,59 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення чи протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя