Справа № 216/7287/20
провадження 2/216/1355/21
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у місті Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно на набувальною давністю,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно на набувальною давністю, в обґрунтування якого зазначила, що 11 листопада 1993 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , згідно з яким їм передано у власність квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно у вигляді 1/2 частини вказаної квартири. 22.09.2020 позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . При подані заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивач також подала до нотаріальної контори свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , вказавши, що вона також приймала участь у приватизації майна і є власником 1/2 частини квартири. Позивач є рідною племінницею ОСОБА_3 і бажала прийняти спадщину у вигляді 1/2 частини квартири після її смерті. 06.07.2017 року постановою нотаріуса мені відмовлено у видачі спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин та пропущеним строком, необхідним для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.06.2020 встановлено, що позивач є рідною племінницею ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили. Про те, що тітка приймала участь у приватизації квартири разом з матір`ю позивач не знала, оскільки договір найму житлового приміщення був укладений з її батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент смерті тітки, з нею була зареєстрована та проживала мати позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Лише після смерті матері, коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, дізналася, що тітка також є власником квартири. Однак у нотаріальній конторі повідомили, що мати позивача, яка фактично вступила в управління майном є спадкоємицею, що фактично прийняла спадщину після смерті тітки, а тому спадщина буде видаватися після смерті матері позивача вже на всю квартиру. У 2017 році позивач з`явилася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті матері, однак нотаріус дослідивши подані документи, вказав, що спадщина буде оформлятися лише на 1/2 частину квартири, а на іншу частину квартири, яка належала тітці спадщина видаватися не буде, оскільки ніким не була успадкована фактично, адже мати позивача, як виявилося не була належним спадкоємцем. Після отримання рішення суду позивач повторно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, проте нотаріусом знову була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що позивач не є спадкоємцем після смерті тітки, так як не входить в коло спадкоємців відповідно до ст.ст. 529, 530, 534 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року). Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Починаючи з 2000 року позивач почала проживати у спірній квартирі, а тому вважає, що має право оформити право власності на це майно за набувальною давністю.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника виконкому.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.11.1993 квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належала на праві власності ОСОБА_2 та члену її сім`ї - ОСОБА_3 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2020 після смерті ОСОБА_2 , спадщину у вигляді 1/2 частки вказаної квартири прийняла ОСОБА_1 - позивач по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20.03.2000.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.06.2020, яке набрало законної сили 21.07.2020 встановлено факт, що ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визначено ОСОБА_1 , додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась у зв`язку із смертю її тітки, а саме - протягом 2 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.09.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 529, 530, 534 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), у зв`язку з тим, що заявник не входить в коло спадкоємців.

Анлізуючи норми права, які підлягають застосуванню у даному випадку, та мотиви їх застосування судом встановлено наступне.

Відповідно до пунктів 2, 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з п. 9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідними умовами є: добросовісне, відкрите та безперервне володіння, безтитульність володіння.

Верховний Суд України у постанові від 27.09.2018, по справі №571/1099/16-ц, зазначив, що при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність, володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном, факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Відповідно до п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», для набуття права власності на нерухоме майно, перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, прийшов до висновку, що виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і які повинен довести позивач, є такі:

1) майно може бути об`єктом набувальної давності;

2) добросовісність володіння;

3) відкритість володіння;

4) давність володіння та його безперервність;

5) відсутність інших осіб, які претендують на це майно;

6) відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Як вбачається з акта від 07.12.2020, складеного зі слів сусідів та посвідченим начальником дільниці ТОВ «Сітісервіс-КР», за адресою: АДРЕСА_2 з 2000 року та по теперішній час проживає без реєстрації ОСОБА_1 , що свідчить про відкритість давність та безперервність володіння позивачем вказаним нерухомим майном протягом більш ніж десяти років, а наявність довідок з Єдиної міської автоматизованої системи комунальних розрахунків «Нова Ком», про відсутність заборгованості зі сплати комунальних послуг, починаючи з 2012 року, свідчить про добросовісність володіння спірним майном.

Отже, враховуючи, що під час розгляду справи вимоги позивача знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, підстав, які б унеможливлювали визнання за позивачем права власності на спірне майно саме за набувальною давністю судом не встановлено та матеріали справи таких не містять, позов підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 3, 344 ЦК України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно на набувальною давністю,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, загальною площею 55,3 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області від 06 червня 2002, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: територіальна громада м. Кривого Рогу в особі виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради Дніпропетровської області, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов