П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 369/11370/20

Номер провадження 22-ц/824/6886/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Ковальчук Л. М., у справі за скаргою ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» про визнання дій та рішень неправомірними, скасування постанов,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою про визнання дій та рішень приватного виконавця Київської області Голяченка Івана Павловича щодо прийняття до виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 2-863/2011, виданого 07 листопада 2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 390 326 грн. 09 коп., 1 700 грн. судового збору, та 120 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 392 146 грн. солідарно; щодо відкриття виконавчого провадження № 62842953, щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 39 214 грн. 50 коп., щодо арешту майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 431 955 грн. 61 коп., щодо арешту коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 431 955 грн. 61 коп., щодо розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 594 грн. 92 коп. незаконними та неправомірними; визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Київської області Голяченка Івана Павловича від 18 серпня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62842953; визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Київської області Голяченка Івана Павловича від 18 серпня 2020 року, винесену у виконавчому провадженні № 62842953 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 39 214 грн. 50 коп., а також визнання протиправною та скасування п. 3 постанови приватного виконавця Київської області Голяченка Івана Павловича від 18 серпня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62842953 про стягнення з ОСОБА_1 суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 39 214 грн. 50 коп.; визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Київської області Голяченка Івана Павловича від 18 серпня 2020 року, винесену в виконавчому провадженні № 62842953 про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 431 955 грн. 61 коп.; визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Київської області Голяченка Івана Павловича від 18 серпня 2020 року, винесену у виконавчому провадженні № 62842953 про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 431 955 грн. 61 коп.; визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Київської області Голяченка Івана Павловича від 18 серпня 2020 року, винесену в виконавчому провадженні № 62842953 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 594 грн., 92 коп.

Вказана скарга обґрунтована тим, що про наявність оскаржуваних постанов від 18 серпня 2020 року у виконавчому провадженні № 62842953 заявник дізналась 31 серпня 2020 року. Вказані постанови боржник вважає такими, що винесені з порушенням її Конституційних прав та приписів матеріального та процесуального закону, а дія дії приватного виконавця боржник вважає незаконними та неправомірними.

Заявник зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем сплив 07 листопада 2014 року. Відомостей проте, що стягував звертався до суду з метою поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, немає, а відтак, виконавче провадження за номером № 62842953 було відкрито незаконно та протиправно.

Заявник зазначає, що вищевказане виконавче провадження було відкрито за заявою ПАТ «ОТП «Факторинг України» (код ЄДРПО 21685166), проте стягувачем по вказаному виконавчому провадженню зазначено ТОВ «ОТП «Факторинг України» (код ЄДРПО 36789421). Вказані дії, на думку скаржника, свідчать про протиправність приватного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

На думку скаржника, пункт 3 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження, не відповідає вимогам закону, зокрема, тому, що сума винагороди приватного виконавця залежить від фактично стягнутої суми, а не суми зазначеної у виконавчому документі.

Заявник зазначає, що приватним виконавцем було накладено арешт на рахунок, на який надходить її заробітна плата, чим порушено норми чинного законодавства України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року (а.с. 196 - 205) скаргу задоволено частково; скасовано постанову ВП № 62842953 від 18 серпня 2020 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем, про арешт коштів боржника в частині, що стосується накладання арешту на грошові кошти боржника, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Ощадбанк», МФО 300465.

В іншій частині вимог, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 11 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І. П. направив апеляційну скаргу у якій, посилаючись на її необґрунтованість, просив ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вказаної скарги, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у постанові про накладення арешту на кошти боржника від 18 серпня 2020 року зазначено про накладення арешту на кошти, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Таким чином, на думку приватного виконавця, вказаною постановою визначено обов`язок банку повернути постанову, якщо рахунок має спеціальний режим використання або на грошові кошти, на які заборонено звертати стягнення.

Скаржник вважає, що оскільки АТ «Ощадбанк» накладено арешт на кошти боржника, в межах виконавчого провадження № 62842953, картковий рахунок № НОМЕР_1 не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.

Скаржник зазначає, що боржником до приватного виконавця не подано належних доказів на підтвердження спеціального статусу рахунку, зокрема, не було надано ні довідки з банку, яка б підтверджувала, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення, ні договору з банку, за умовами якого банк відкрив боржнику рахунки із спеціальним режимом використання.

На думку скаржника, висновок суду першої інстанції про те, що накладання арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні заявник (боржник) ОСОБА_1 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.

Скаржник та заінтересована особа до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток на їх електронні адреси у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши заперечення заявника (боржника), з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, оскільки ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року оскаржується лише в частині скасування постанови у ВП № 62842953 від 18 серпня 2020 року про арешт коштів боржника в частині, що стосується накладання арешту на грошові кошти боржника, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Ощадбанк», МФО 300465, то відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядається оскаржувана ухвала лише у зазначеній частині.

Задовольняючи вимоги скарги у вищевказаній частині суд першої інстанції виходив з того, що картковий рахунок № НОМЕР_1 має спеціальний статус, оскільки відкритий заявнику для нарахування заробітної плати.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І. П. від 18 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62842953 з виконання виконавчого листа № 2-863/2011 виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 07 листопада 2011 року (а.с. 15-16).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І. П. від 18 серпня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в тому числі на карткові та вкладні (депозитні) рахунки, як в національній валюті так і в іноземній, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які, заборонено законом (а.с. 21-22).

Згідно довідки від 03 вересня 2020 року виданій ОСОБА_1 , остання працює у Філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з 12 березня 2018 року заробітна плата якої нараховується на рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 38).

Згідно виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період 01 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року, на вказаний рахунок ОСОБА_1 нараховується заробітна плата (а.с. 39-50).

В матеріалах справи наявна належним чином завірена копія матеріалів виконавчого провадження № 62842953 (а.с. 79-185).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника кошів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Таким чином, накладення арешту на рахунок боржника який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.

Звернення стягнення на заробітну плату має здійснюватись виконавцем у відповідності до положень статей 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» та інших нормативно-правових актів, не повинно унеможливлювати своєчасну виплату боржнику заробітної плати.

Так, накладаючи арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , приватний виконавець у постанові про арешт коштів боржника від 18 серпня 2020 року зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в тому числі на карткові та вкладні (депозитні) рахунки, як в національній валюті так і в іноземній, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які, заборонено законом.

Як вбачається з матеріалів справи на рахунок НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» вищевказаною постановою суду було накладено арешт.

Разом з тим, згідно довідки від 03 вересня 2020 року виданої Філією Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період 01 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року, на вказаний рахунок ОСОБА_1 нараховується заробітна плата, а відтак, він має спеціальний режим використання у зв`язку з чим, накладення на нього арешту буде суперечити приписам Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з копії належним чином завірених матеріалів виконавчого провадження № 62842953, ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця із заявою про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 до якої долучила документи на підтвердження того, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання, разом з тим, арешт із вищевказаного рахунку знято не було.

Таким чином, оскільки приватним виконавцем в добровільному порядку не було знято арешт з рахунку ОСОБА_1 , на який нараховується заробітна плата останньої, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови у ВП № 62842953 від 18 серпня 2020 року про арешт коштів боржника в частині, що стосується накладання арешту на грошові кошти боржника, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Ощадбанк».

Посилання скаржника на те, що боржником до приватного виконавця не подано належних доказів на підтвердження спеціального статусу рахунку, є безпідставним, оскільки як вбачається з копії належним чином завірених матеріалів виконавчого провадження № 62842953, ОСОБА_1 надала приватному виконавцю довідку від 03 вересня 2020 року видану Філією Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період 01 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року з яких вбачається, що на вказаний рахунок ОСОБА_1 нараховується заробітна плата та підтверджують, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання.

Посилання скаржника на те, що оскільки АТ «Ощадбанк» накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , то вказаний рахунок не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом, є безпідставним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме довідкою від 03 вересня 2020 року видану Філією Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період 01 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 14 травня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова