Справа № 576/251/21
Провадження 2/576/126/21
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 576/251/21
за позовомАКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
відповідачОСОБА_1
простягнення заборгованості
учасники справи та представники: представник позивача відповідач не з`явився ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач), діючи через свого представника Дашка В.М. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20.07.2011 року у розмірі 10 990 грн. 90 коп. та 2270 грн. 00 коп. в повернення судового збору.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 20.07.2011 року.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011, керуючись законодавством України публічно пропонував невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

Відповідачу був відкритий кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та видана кредитна картка. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10 000 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Станом на 04.01.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 10 990,53 грн., яка складається з наступного:

8 800,90 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту

2 189,63 грн. - заборгованість за простроченими відсотками

Ухвалою судді від 10.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві ОСОБА_1 позов не визнала. Анкету заяву про отримання кредитного ліміту підписала, кредитну картку отримала, але кредитного договору не укладала. В анкеті заяві відсутня відмітка про отримання кредитної картки та її виду, не визначені розміри кредитного ліміту, процентів та випадки застосування штрафів і пені. З умовами та правилами надання банківських послуг не ознайомлена, цих документів не підписувала, тому розмір процентів, пені, комісії та штрафів не узгоджений. Вважала, що до правовідносин, які є предметом даного спору необхідно застосувати позовну давність у три роки відповідно до ст. 257 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Крім цього, до позовної заяви додані розрахунки, які суперечать один одному, а з вказаних у довідці банку 9 кредитних карток отримала лише одну № НОМЕР_1 строком дії до 07/21. Тому вважала ці докази неналежними, недопустимими, суперечливими та такими, що не доводять її заборгованості перед банком (а.с. 80-81).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою направив клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні повідомила, що вказаних банком кредитних карток не отримувала, натомість має інші картки ПРИВАТБАНКу, копії яких надала суду. Кредитними коштами користувалась. З виписками по картковому рахунку та розрахунками заборгованості ознайомлена, невідповідності щодо користування кредитними коштами не вбачає. Хотіла б, щоб заборгованість була меншою, бо вже сплатила банку багато коштів.

Заслухавши пояснення відповідача, безпосередньо дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву б/н від 20.07.2011 року, в якій відсутня інформація щодо розміру кредиту, типу кредитної картки, умов нарахування та сплати процентів (а.с. 15).

У зазначеній заяві наявний пункт про те, що підписавши заяву відповідач погодилась з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір банківських послуг, також ознайомилась і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та розміщені на офіційному сайті банку.

Інших документів щодо отримання спірного кредиту з підписом клієнта позивач не надав.

Підписаний відповідачем документ із зазначенням розміру процентної ставки, пені та штрафів, підстав їх нарахування, строків дії кредитного договору у справі відсутній.

Також до вищевказаної анкети додані Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому містяться тарифи щодо чотирьох продуктів - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD» (а.с. 16) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу (а.с. 17-41).

Згідно довідки ПРИВАТБАНК у період з 20.07.2011 по 12.03.2020 ОСОБА_1 отримала вісім кредитних карток , строк дії останньої до жовтня 2023 року (а.с. 13).

Згідно з розрахунками заборгованості за договором б/н від 31.05.2015 року у червні 2015 року в ОСОБА_1 виникла поточна заборгованість за наданим кредитом у розмірі 1 629,18 грн., якав подальшому зменшувалась, погашалась та періодично зростала. Востаннє заборгованість виникла у липні 2018 року.

Вказане в розрахунках узгоджується з виписками по картковому рахунку (а.с. 51-59, 130-146). В судовому засіданні відповідач повідомила, що ознайомлена з їх змістом, викладене цих документах відповідає дійсності.

На 04.01.2021, за розрахунком банку, залишок заборгованості за тілом кредиту становить 8 800,90 грн.

Заборгованість за процентами становить 2 189,63 грн. (а.с. 11-12).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у згаданому випадку - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20.07.2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов позичальник ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПРИВАТБАНКУ, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

У наданих розрахунках заборгованості за договором б/н від 20.07.2011 року зазначено, що на момент укладення договору процентна ставка (поточна та прострочена) складала 36%, з 01.01.2013 30%, з 01.09.2014 34,8%, з 01.04.2015 - 43,2%, з 01.06.15 коливалась від 2,5 до 3,6 (а.с. 4-12).

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПРИВАТБАНКУ, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

У анкеті-заяві, наданій позивачем, зазначені лише дані про особу позичальника, і у ній не зазначено банківського продукту, який надається позичальнику.

Витяг з Тарифів обслуговування чотирьох кредитних карт - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (розміщені на сайті: https://privatbank.ua/), які містяться в матеріалах даної справи не підписані відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між Банком та відповідачем шляхом підписання анкети-заяви.

Отже, анкета-заява, підписана відповідачем, не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами.

Відтак, позивач не довів факту прийняття відповідачем запропонованих йому умов щодо розміру відсотків.

Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідний правовий висновок наданий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року, справа № 342/180/17.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку Згідно ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Із виписок по картковому рахунку відповідача вбачається, що 30.07.2018 ОСОБА_1 здійснила шість операцій по зняттю готівки в банкоматах, що розташовані у м. Глухові, застосувавши картку № НОМЕР_2 (а.с. 52, 110). Після чого неодноразово здійснювала поповнення рахунку за цією самою кредитною карткою як через термінали, так і безпосередньо у відділенні банку. Також на картку відповідача надходили грошові суми від фізичних осіб за згоди ОСОБА_1 , що остання підтвердила в судовому засіданні. Востаннє відповідач з власної ініціативи здійснила поповнення свого карткового рахунку НОМЕР_3 у відділенні банку в м. Глухів через термінал самообслуговування (а.с. 51).

Позовна заява банку надійшла до суду 02.02.2021 року, тобто в межах строку позовної давності, у зв`язку з чим спір в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає розгляду по суті.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 800,90 грн.

При цьому суд не приймає доводи відповідача, викладені у відзиві, щодо розбіжностей в розрахунках заборгованості, оскільки викладені в них дані є послідовними та відповідають випискам по рахунку, а різниця в розмірах сплачених ОСОБА_1 коштів, про яку йдеться у відзиві, пояснюється тим, що розрахунки зроблені за різні періоди.

Щодо наданих відповідачем у судовому засіданні кредитних карток, які за її твердженням видані банком та не фігурують у виписках, то з листа позивача вбачається, що вони не належать ОСОБА_1 , а картка № НОМЕР_4 належить їй, але поза межами кредитного договору.

Крім цього, суд не приймає до уваги заяву відповідача щодо спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), позаяк такі вимоги банком не заявлені.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (8 800,90х100 : 10 990,53 = 80,07), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1238,91 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2270 х 80,07 : 100 = 1817,58).

Керуючись статтями 4, 12-13,19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (код , рахунок НОМЕР_6 , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, поштова адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором від 20.07.2011 року в розмірі 8800 грн. 90 коп., а саме заборгованість за тілом кредиту.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду черезГлухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 11 травня 2021 року.

Суддя Л.М. Усенко