Єдиний унікальний номер: 375/857/20
Провадження № 2/379/383/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бакал O.A.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернуввся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 23.11.2017 з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2017 до досягнення дитиною повноліття. На час винесення рішення про стягнення аліментів ОСОБА_1 був офіційно працевлаштований водієм у КМЗ «Рокитнянська ЦРЛ». Крім того, позивач є інвалідом ІІІ групи (причина інвалідності захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини) та отримує пенсію по інвалідності. На даний час зросли витрати, пов`язані з лікуванням та підтримкою здоров`я, оскільки, крім безкоштовних медикаментів та процедур, позивачу доводиться витрачати власні кошти на лікування та підтримку здоров`я. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, та, відповідно, погіршенням матеріального становища, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на підставі рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 23.11.2017 на утримання дочки ОСОБА_3 , з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

24.03.2021 після задоволеного самовідводу судді Рокитнянського районного суду Київської області Чорненької О.І. відповідно до ст.ст. 31, 41 ЦПК України справа була передана до Таращанського районного суду Київської області.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 29.03.2021 дану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 22.04.2021 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2021.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що вони з відповідачкою мають двох дітей: старша дочка повнолітня, їй 25 років, вона має власну сім`ю. На молодшу дочку ОСОБА_4 він сплачує аліменти за рішенням суду від 2017 року, заборгованості за аліментами не має. Він надає фінансову допомогу старшій дочці, оскільки там є двоє онуків, а також регулярно спілкується з молодшою дочкою і також завжди купує їх необхідні речі, крім сплати аліментів. Навесні цього року вони з відповідачкою розірвали шлюб, проживають окремо. Він має у власності житло половину будинку, але там живе відповідачка з дочкою, він у тому будинку не мешкає. Після АТО він отримав інвалідність, потребує постійного лікування. Безкоштовні ліки надаються тільки частково, решту він має купувати за власний кошт. Тих грошей, що залишаються у нього після сплати аліментів, йому недостатньо для забезпечення власних потреб, а тому просив зменшити розмір аліментів з 1/3 до ? частини його доходу. При цьому повідомив, що з 2017 року, коли було ухвалено рішення про стягнення аліментів, і на даний час його матеріальний стан не погіршився, нічого не змінилось.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві від 01.03.2021, та пояснила, що позивач не надав суду доказів погіршення його матеріального становища та наявності підстав для зменшення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, присуджених рішенням суду в 2017 році. Так, дійсно, позивач отримав інвалідність внаслідок участі в АТО, періодично проходить лікування. Однак, як саме лікування, так і медикаменти надаються йому безкоштовно. Доказів на підтвердження витрат на придбання ліків позивачем не надано. Крім того, він отримує у грошовому виразі компенсацію пільг по сплаті комунальних послуг, а також дохід від оренди земельної ділянки, що не відображено у довідках про доходи. Зазначила, що заробітна плата позивача значно зросла, а тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини його доходу та має достатньо коштів для забезпечення усіх своїх потреб.

Вислухавши пояснення позивача та відповідачки, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 26 червня 2018 року зареєстрували шлюб у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 739 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.04.2010 сторони по справі мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 23.11.2017 (справа ЄУН 375/1645/17 провадження № 2/375/720/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів) із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

З довідки № 12532, виданої Рокитнянським районним відділом ДВС ЦМУЮ (м.Київ) 09.07.2020, вбачається, що згідно виконавчого провадження АСВП № 55424121 з примусового виконання виконавчого листа № 375/1645/17, виданого 23.11.2017 Рокитнянським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заборгованість станом на 09.07.2020 відсутня (а.с.14).

Позивач працює в КНП «Рокитнянська ЦРЛ» на посаді водія з 04.05.2016 (наказ № 14 від 04.05.2016р.) по даний час, що підтверджується довідкою №31, виданою 10.06.2020 КНП «Рокитяннська ЦРЛ» (а.с.11).

Згідно довідки № 15, виданої 10.06.2020 КНП «Рокитнянська ЦРЛ», ОСОБА_1 в 2020 році за 5 (п`ять) місяців нараховано 30703,36 грн доходу, з яких утримано: ПДФО 5526,60 грн; військовий збір 460,54 грн; аліменти 8313,29 грн (а.с.12).

З довідки серії АВ № 1028297 від 20.05.2019 вбачається, що позивач має ІІІ групу інвалідності, причиною якої - захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.15).

Так, згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 372 ОСОБА_1 знаходився в госпіталі з 05.02.2020 по 21.02.2020 із повним діагнозом: наслідки перенесеної МВТ, (акубаротравми у 2015 р.) у вигляді післятравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії з астено-невротичним, вестибуло-атактичним синдромами, лікворо-динамічними кризами (07.02.2020р.) з стійкою цефалгією, помірним конгітивно-мнестичним порушенням, вегето-судинною дисфункцією, з правобічною пірамідною симптоматикою. Вертеброгенні цервікоторакалгії на фоні дегенеративно-дистрофічних змін хребта (поширений остеохондроз хребта) ХОЗЛ. Хронічне легеневе серце. Артеріальна гіпертензія 2 ст, ризик 2 (а.с.16).

Із виписки № 5/887 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 інвалід ІІІ групи, перебуваючий на «Д» обліку з 2015 року (а.с.55).

Відповідно до довідки № 13, виданої 18.06.2020 Рокитнянським відділом обслуговування громадян, пенсіонер ОСОБА_1 перебуває на обліку Головне управління ПФУ в Київській області і отримує пенсію по інвалідності, сума якої на період з 01.01.2020 по 30.06.2020 становить 35380,80 грн (а.с.13).

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

За положенням частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач звернувсь до суду з позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів із 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів доходів платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно вимог ч.2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, що передбачено статтею 12 ЦПК України.

У ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Суд констатує, що позивачем не додано до позовної заяви і не надано в судовому засіданні доказів на підтвердження його правової позиції. Суду не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження погіршення матеріального становища позивача. Той факт, що у червні 2019 року позивачеві було встановлено третю групу інвалідності, сам по собі не призводить до зменшення розміру присуджених аліментів за відсутності доказів розміру витрат на лікування та пов`язаного із цим погіршення матеріального становища платника аліментів. Надані позивачем довідки про його доходи вказують на належне матеріальне забезпечення і можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Доказів розміру витрат позивачем суду не надано. А відтак, - правові підстави для зменшення розміру присуджених позивачеві аліментів наразі відсутні.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 7, 10, 12, 76-81, 95, 100, 133, 134, 141, 235, 246, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Судові витрати судовий збір у розмірі 840,80 грн віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 14.05.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко