Справа № 751/8408/20
Провадження № 2/750/620/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року м. Чернігів

ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА

в складі судді Коверзнева В. О.

учасники судового процесу:

секретар судового засідання - Хамайко С. В.

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Блохіна Н. В.

представник відповідача ( ОСОБА_2 ) - адвокат Шолох О. В.

представник співвідповідача - адвокат Дахновський В. М.

третя особа - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні (в порядку загального позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поділ спільного майна подружжя

треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

у справі бере участь Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, що діє як орган опіки та піклування

І. СУТЬ СПОРУ

1.1. 02.12.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - співвідповідач) про визнання грошових коштів у сумі 150000 доларів США, які зберігалися в банківському сейфі співвідповідача, орендованому її чоловіком ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільною сумісною власністю подружжя та визнання в порядку поділу цього майна права особистої приватної власності на половину цих коштів у сумі 75000 доларів США, а також зобов`язання співвідповідача видати позивачеві грошові кошти в сумі 75000 доларів США.

1.2. В обґрунтування позову вказує, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т. А. їй відмовлено у видачі в порядку спадкування майна чоловіка свідоцтва про право власності на вказану грошову суму через наявність спору з відповідачем щодо правового режиму цих коштів.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ ТА УЧАСНИКІВ У СПРАВІ

2.1. Ухвалою судді від 05.03.2021 відкрито провадження в цивільній справі № 751/8408/20, яку призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою учасникам справи запропоновано подати до суду процесуальні заяви по суті справи (а.с. 59, 60).

2.2. У відзиві на позовну заяву відповідач вказала про невизнання позову з тих підстав, що відповідно до укладеного між позивачем та ОСОБА_6 шлюбного договору спірні грошові кошти, які зберігалися в банківському сейфі, належали до особистого майна ОСОБА_6 і були заповідані ним лише відповідачеві (а.с. 106-109).

2.3. Співвідповідач у своєму відзиві з позовом також не погодився з тих підстав, що ним не порушено права позивача (а.с. 73-78).

2.4. Ухвалою суду від 15.04.2021, постановленою за результатом проведення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження в справі, яку призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 125-126).

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3.1. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Вона стверджує, що спірні грошові кошти подружжя збирали з метою придбання квартири для малолітньої дочки і зберігали в банківському сейфі співвідповідача. В зв`язку з цим вважає, що грошові кошти належать подружжю на праві спільної сумісної власності.

3.2. Представники відповідачів позов не визнали з підстав зазначених у відзивах на позовну заяву.

3.3. Третя особа ( ОСОБА_3 ) вважає позов безпідставним, вказуючи на те, що спірні грошові кошти належали виключно його батькові ( ОСОБА_6 ) і призначалися для відповідача, яка є його сестрою.

3.4. Представник органу опіки та піклування не з`явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ЯКІ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4.1. Позивач була дружиною ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідач - його дочкою від першого шлюбу (а.с. 7, 8 зв.).

4.2. Шлюб позивача з ОСОБА_6 було зареєстровано 19.09.2014. Напередодні реєстрації шлюбу вказані особи уклали шлюбний договір від 18.09.2014, в пункті 1.7 якого вказали, що майно, набуте в шлюбі, є особистою власністю того із подружжя, на чиє ім`я воно буде оформлено в період шлюбу, включаючи грошові кошти (банківські) вклади, нерухоме майно та транспортні засоби (а.с. 10-12).

4.3. 19.03.2019 ОСОБА_6 склав заповіт, в якому заповів відповідачу вміст індивідуального банківського сейфу, який він орендував у співвідповідача (а.с. 13).

4.4. Після смерті ОСОБА_6 з`ясувалося, що в банківському сейфі зберігалися грошові кошти в сумі 150000 доларів США, що є об`єктом спору сторін через невизнання відповідачем права власності позивача на їх частку.

V. РЕЛЕВАНТНІ НОРМИ ПРАВА, ЩО РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з частиною першою статті 70 Кодексу у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або договором.

Таким чином, наведеними положеннями Кодексу встановлена презумпція спільної сумісної власності майна, набутого подружжям за час шлюбу, та рівності часток подружжя в разі поділу цього майна.

5.2. У шлюбному договорі (п. 1.7) подружжя домовилися про те, що режим спільної сумісної власності не поширюється на майно, яке може бути оформлено на одного з подружжя, включаючи й грошові кошти.

5.3. Суд констатує, що оренда ОСОБА_6 у співвідповідача індивідуального банківського сейфа надавало останньому можливість зберігати в ньому документи та будь-які цінні речі, в тому числі й грошові кошти; втім, укладення договору оренди не свідчить про те, що на грошові кошти, які зберігалися в індивідуальному банківському сейфі, автоматично поширюється дія пункту 1.7 шлюбного договору і, як наслідок цього, - режим особистої приватної власності ОСОБА_6 оскільки умови договору оренди не передбачають опис майна, яке зберігається в індивідуальному банківському сейфі, та його ідентифікацію (оформлення) за певною особою.

Зазначене є підставою для висновку, що положення укладеного позивачем з ОСОБА_6 шлюбного договору щодо роздільного майна подружжя, придбаного під час шлюбу, регулюють лише правовий режим майна, яке підлягає реєстрації за стороною договору, а саме: нерухомого майна, транспортних засобів та грошових коштів на рахунках у банківських установах.

Слід також зазначити, що складений ОСОБА_6 на користь відповідача заповіт від 19.03.2019 не впливає на вирішення цього спору, оскільки вказаний односторонній правочин не може змінювати правовий режим спільного майна подружжя, що визначений Кодексом, а також умови укладеного ними шлюбного договору.

5.4. Виходячи з вищевикладеного, на грошові кошти в сумі 150000 доларів США, що зберігалися в індивідуальному банківському сейфі, який орендував ОСОБА_6 у співвідповідача, поширюються загальні положення статей 60, 70 Кодексу, а не положення пункту 1.7 шлюбного договору, в зв`язку з цим вказана грошова сума належала подружжю на праві спільної сумісної власності.

Тому, через смерть чоловіка та виникнення з відповідачем спору щодо спадкового майна, за позивачем слід визнати право особистої власності на Ѕ частку цих коштів в сумі 75000 доларів США.

5.5. Позивач не є стороною договору оренди індивідуального банківського сейфу та особою, допущеною ОСОБА_6 до користування цим сейфом. Отже, заявлені нею до співвідповідача вимоги про зобов`язання видати половину грошових коштів у сумі 75000 доларів США є передчасними, оскільки ґрунтуються на позиції про право власності на Ѕ частку в спільному сумісному майні подружжя, яке визнано цим рішенням.

За таких обставин, вказані вимоги позивача не підлягають задоволенню.

5.6. З урахуванням мотивів, викладених у пунктах 5.1-5.5 цього рішення, пред`явлений позов належить до часткового задоволення.

VI. ЩОДО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатила судовий збір в сумі 21020 грн, а також витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн (а.с. 22, 23, 56).

6.2. За приписом статей 133, 141 ЦПК України понесені позивачем витрати є судовими і підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог.

6.3. Оскільки вимоги позивача задоволено судом на 50%, з відповідача на її користь підлягає стягненню 10510 грн у відшкодування судового збору та 5000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 15510 грн.

7. Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

с у д в и р і ш и в:

7.1. Позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на Ѕ частку грошової суми, що зберігалася в індивідуальному банківському сейфі, який орендував ОСОБА_6 на підставі укладеного ним з акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (філія у м. Чернігові) договору оренди від 17.10.2016 № , в сумі 75000 доларів США.

7.2. У задоволенні вимог, заявлених до акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», відмовити.

7.3. Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 15510 грн у відшкодування понесених судових витрат.

7.4. Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев