Справа № 761/748/20
Провадження № 2/761/1337/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Гриб Д.В.,

за участі представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 41 603,72 грн., 3% річних в сумі 441,00 грн., пеню в сумі 4 656,20 грн., інфляційні втрати в сумі 499,99 грн., компенсацію витрат на евакуацію транспортного засобу в сумі 1 030,00 грн.

Вимоги обгрунтовані тим, що 02.03.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Лексус», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем «Ауді», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 постановою суду було визнано винним в порушенні ПДР України внаслідок яких було пошкоджено автомобіль позивача.

Цивільна відповідальність винуватої в ДТП особи була застрахована відповідачем за полісом №АМ/8115827. 21.05.2019 року позивач подав до страхової компанії заяву про виплату узгодженої страховою компанією суми страхового відшкодування в розмірі 41 603,72 грн. Проте страхова компанія у встановлені законом строки виплату страхового відшкодування не здійснила, а тому позивач просить стягнути не виплачене страхове відшкодування, компенсацію витрат на евакуацію транспортного засобу, пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

22.04.2020 року до суду надійшов відзив на заявлені вимоги в якому представник відповідача просить відмови в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що 03.01.2020 року на рахунок позивача було перераховано 42 633,72 грн., які складаються з 41 603,72 грн. страхового відшкодування та 1 030,00 грн. витрат на транспортування пошкодженого автомобіля. 08.01.2020 року на рахунок позивача було виплачено пеню в сумі 2 543,76 грн. А тому зобов`язання страхової компанії виконані в повному обсязі.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав лише в частині пені, 3% річних та інфляційних втрат та не підтримав вимоги про стягнення страхового відшкодування та витрат на транспортування пошкодженого автомобіля на тій підставі, що вказані суми сплачені позивачу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представника позивача та врахувавши відзив представника відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно із статтею 1 зазначеного Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

За положеннями статті 3 зазначеного Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Крім того, у відповідності до положень статті 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування - виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, в межах суми страхового відшкодування.

Як встановлено судом, 02.03.2019 року в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Lexus RX», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Audi A5», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 та під його керуванням.

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 11.04.2019 року (справа №759/4635/19) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Як встановлено постановою суду, ОСОБА_2 , 02.03.2019 приблизно о 16 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Lexus RX», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по Кільцевій Дорозі, 22 в м. Києві, не був уважним, не надав переваги у русі транспортному засобу - автомобілю «Audi A5», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, чим ОСОБА_2 порушив пункти 10.3., 2.3б) ПДР.

Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля «Лексус», державний номер НОМЕР_1 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» згідно з Полісом №АМ/8115827.

На замовлення страхової компанії 05.03.2019 року було складено Звіт №1127/03/19 оцінювачем П.О.Семенченко згідно з яким вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та допусків становить 41 603,72 грн. без відрахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали.

21.05.2019 року ОСОБА_1 подав до АСК «Омега» заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 41 603,72 грн. та просив компенсувати евакуацію транспортного засобу в сумі 1 030,00 грн.

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» визнала випадок, який відбувся 04.03.2019 року страховим та на підставі страхового акту від 15.05.2019 року, 03.01.2020 року здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 42 633,72 грн. (41 603,72 грн. - страхового відшкодування та 1 030,00 грн. за транспортування пошкодженого автомобіля), що підтверджується копією платіжного доручення №26 від 03.01.2020 року.

Крім того звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача на свою користь пеню, інфляційні втрати та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання.

Стаття 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У відповідності до ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам надано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

08.01.2020 року платіжним дорученням №76 на рахунок ОСОБА_1 відповідачем була перерахована пеня в сумі 2 543,76 грн. Тобто відповідач визнав факт порушення строків виплати страхового відшкодування.

В той же час в судовому засіданні встановлено, що заяву на виплату страхового відшкодування позивач подав 21.05.2019 року та строк для сплати страхового відшкодування настав 21.08.2019 року, проте Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега» здійснила виплату страхового відшкодування 03.01.2020 року, тобто після спливу 90 днів з дня подання заяви про виплату страхового відшкодування, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню, 3% річних та інфляційні починаючи з 21.08.2019 року по 28.12.2019 року (згідно із заявленими вимогами) нараховані на суму 41 603,72 грн, що становить: 3% річних - 441,00 грн., інфляційні - 499,99 грн. та пеню в сумі 2 112,44 грн. (4 656,20 грн. нараховані за вказаний період - 2543,76 грн. сплачені відповідачем).

Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив строки виплати страхового відшкодування встановлені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд оцінивши в сукупності надані суду докази приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 77 - 81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (, адреса: м.Київ, вул..Обсерваторна, буд.17, літ.А) про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 441 (чотириста сорок одна) гривна 00 копійок, інфляційні збитки - 499 (чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 99 копійок, пеню в сумі 2 112 (дві тисячі сто дванадцять) гривень 44 копійки та судовий збір в сумі 48,41 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09 березня 2021 року

Суддя: Н.Г.Притула