Справа №627/1702/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області скаргу боржника ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Фурман Вікторія Олегівна, стягувач - ОСОБА_2 , виконавець - державний виконавець Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Безверха Г.В. на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця,

у с т а н о в и в :

В провадженні судді Каліберди В.А. перебуває скарга боржника ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Фурман Вікторія Олегівна, стягувач - ОСОБА_2 , виконавець - державний виконавець Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Безверха Г.В. на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

18 травня 2021 року до суду надійшла заява представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Цуркан В.І. про відвід судді мотивуючи тим, що існують обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді вказаної скарги.

Згідно діючого процесуального законодавства, суд вирішує питання про відвід судді без повідомленн учасників справи (ст.40 ЦПК України).

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що заява про відвід судді є необрунтованою та задоволенню не підлягає на підставі слідуючого.

Як вбачається зі змісту заяви адвоката Цуркан В.І. про відвід судді, то підставою для заявлення відводу слугувало те, що 17.05.2021 року при підготовки до розгляду скарги ОСОБА_1 в межах судової справи Краснокутського районного суду Харківської області №627/1702/15-ц (4-с/627/4/2021) виявлена ухвала суду від 5.05.2021 року №627/296/21 (4-с/627/3/2021) про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 5.05.2021 року №627/296/21 (4-с/627/3/2021) вважає незаконною, неправосудною та несправедливою у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; неправильним та поверхневим дослідженням доказів з цього приводу та відсутності правильної оцінки наданих суду доказів; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими; необгрунтованості на невідповідності висновків, що викладені у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи; порушення при цьому норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права при вирішенні спору, що є підставою для скасування судового рішення з прийняттям нового судового рішення. Вказана ухвала суду оскаржена в апеляційному порядку.

Також представник заявника як на підставу відводу вказав, що при вирішенні скарги в межах цивільної справи Краснокутського районного суду Харківської області №627/296/21 (4-с/627/3/2021) суд (простежується головуючий по справі суддя) поверхово пройшов по деяким спірним питанням, провину за які безмотивно звалив на заявника за скаргою як стягувача по аліментним стягненням ОСОБА_2 ,

огульно надавши оцінку бездіяльності державного виконавця у спосіб вигороджування протиправної бездіяльності державного виконавця, виступаючи при цьому «захисником» протиправноств без належної перевірки фактичних обставин та у супереч власним раніше прийнятим рішенням.

Також в заяві про відвід представник заявиника зазначив, що при вирішенні скарги використана нечесна судова практика, коли суд константує, що державним виконавцем вчинені всі дії ще до вирішення скарги по суті, тоді як такі дії є точковими та вчиненні після отримання скарги з виявленими порушеннями, а тому з даного приводу простежуєтьсч упереджене ставлення та довіри идо такого правосуддя не має.

Згідно ч. 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч.4 ст.39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, за умовами ч.3,ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім», в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів (п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02).

Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції (995 004) повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити,

чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 28 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 року по справі «Газета «Україна-центр» проти України (заява №16695/04).

З огляду на викладене, об`єктивний критерій вимагає, щоб особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Необхідно звернути увагу на те, що представник заявник ОСОБА_2 адвокат Цуркан В.І. заявив відвід судді Каліберді В.А. лише з підстави незгоди з процесуальним рішенням судді, даючи свою суб`єктивну оцінку рішенню суду, а саме ухвали Краснокутського районного суду Харківської області віід 5.05.2021 року №627/296/21 (4-с/627/3/2021), прийнятої за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 , від імені якого діє представник адвокат Цуркан Віктор Іванович на бездіяльність державного виконавця Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Безверхої Г.В., скасування постанови про скасування заходів примусового виконання у виконавчому провадженні та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 , в задоводенні якої було відмовлено.

При цьому у розумінні ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Натомість, звертаючись до суду з заявою про відвід судді Каліберди В.А. представник заявника вказує підстави для відводу ті, які зводяться лише до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням судді, при цьому прохає не вважати вказані підстави як незгоду з прийнятим рішенням та не відмовляти в задоволенні заяви про відвід з вказаних підстав, що може розцінюватися як мета затягування розгляду справи, наслідком якого буде порушення строків розгляду скарги, передбачених нормами ЦПК України.

Окрім цього, представник заявника в заяві про відвід судді зазначив, що він скористався процесуальним правом та оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заява не містить визначених законом підстав для відводу судді. Доводи заявника фактично зводяться до незгоди із процесуальним рішенням судді. Жодними доказами не підтверджуються існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді. Тому, вказані у заяві доводи не є підставами для задоволення відводу.

Інших підстав для задоволення заяви представника заявника ОСОБА_2 Цуркан В.І. про відвід судді Каліберди В.А. за матеріалами справи не виявлено, а задоволення суддею (судом) заяви про відвід судді без належної на те правової підстави може свідчити лише про недобросовісне використання суддею (судом) такої заяви, як незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи.

Таким чином, оскільки представник заявника не надав доказів на підтвердження доводів заяви, які б свідчили про наявність об`єктивних, дійсних обставин, що викликало б сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, посилання представника заявника не знайшли свого підтвердження за матеріалами справи, а тому не можуть слугувати підставою для задоволення відводу.

За вище наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відвід.

Так, згідно до п. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи, то судове засідання по даній справі було призначене на 18 травня 2021 року о 13: 00 годині.

З заявою про відвід судді представник стягувача звернувся також 18.05.2021 року, тобто в день розгляду цивільної справи, а тому відповідно до п.1 ч.3 ст. 40 ЦПК України заява про відвід судді Каліберди В.А. не підлягає передачі на розгляд іншому судді та відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України вирішується невідкладно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заява представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Цуркан В.І. по цивільній справі за скаргою боржника ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Фурман Вікторія Олегівна, стягувач - Охмат Наталія Олексіївна, виконавець - державний виконавець Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Безверха Г.В. на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.А.Каліберда