Провадження № 2/522/2066/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Басейного управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона на підставі наказу № 17-ОС була прийнята на посаду інженера 1 категорії відділу контролю, діловодства та взаємодії із засобами масової інформації. 12 лютого 2016 року її було переведено на посаду інженера 1 категорії відділу водокористування на підставі наказу № 11-ОС від 11 лютого 2016 року. Відповідно до наказу № 92 від 07.08.2018 року Одеське обласне управління водних ресурсів було перейменовано на Басейнове управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю. Наказом №127-ОС від 21 жовтня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » її було звільнено з 24 жовтня 2019 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням чисельності та штату працівників, а також неможливістю подальшого працевлаштування. Підставою звільнення є Наказ БУВР річок Причорномор`я та нижнього Дунаю від 29.07.2019р. №72-ОС «Про введення в дію структури та штатного розпису БУВР річок Причорномор`я та нижнього Дунаю», письмове попередження про звільнення від 24 жовтня 2019 року.

Позивач зазначає, що її звільнення є незаконним, оскільки їй не запропонована інша робота, хоча вакансії існували в період попередження про звільнення, звільнення відбулось без одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Посилаючись на викладене, позивач просила визнати незаконним Наказ Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю №110-С від 21 жовтня 2019 року « Про звільнення ОСОБА_1 » з посади інженера 1 категорії відділу водокористування Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю; поновити з 25 жовтня 2019 року її на посаді інженера 1 категорії відділу водокористування Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю; стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25 жовтня 2019 року по дату прийняття судового рішення, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 04 лютого 2020 року.

У судове засідання 04 лютого 2020 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судове засідання відкладено на 17 березня 2020 року.

Судове засідання 17 березня 2020 року відкладено на 15 квітня 2020 року з підстав неявки сторін по справі.

Судове засідання 15 квітня 2020 року відкладено на 20 травня 2020 року з підстав неявки сторін по справі. До суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, з підстав запровадження на території України карантинних заходів.

Судове засідання 20 травня 2020 року відкладено на 01 липня 2020 року з підстав неявки сторін по справі. До суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, з підстав запровадження на території України карантинних заходів.

У судове засідання 01 липня 2020 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судове засідання відкладено на 01 жовтня 2020 року, за клопотанням представника відповідача для мирного врегулювання спору.

З 26 серпня 2020 року по 11 вересня 2020 року головуюча суддя знаходилась в щорічній основній відпустці.

У судове засідання 01 жовтня 2020 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судове засідання відкладено на 12 листопада 2020 року, за клопотанням представника відповідача для надання часу для мирного врегулювання спору.

У судове засідання 12 листопада 2020 року з`явився представник позивача Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судове засідання відкладено на 25 листопада 2020 року.

У судове засідання 25 листопада 2020 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судове засідання відкладено на 08 грудня 2020 року, за клопотанням представника відповідача для надання додаткового часу для мирного врегулювання спору.

У судове засідання 08 грудня 2020 року з`явився представник позивача Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судове засідання відкладено на 17 лютого 2021 року.

У судове засідання 17 лютого 2021 року з`явився представник позивача Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судове засідання відкладено на 07 квітня 2021 року.

У судове засідання 07 квітня року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на відомості викладені у позовній заяві. Судове засідання відкладено на 21 квітня 2021 року.

У судове засідання 21 квітня 2021 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, зазначивши, що відділ був ліквідований в якому працювала позивач. Відповідно до штатного розпису серед вакантних місць, серед яких можна було б запропонувати посаду позивачу не було.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши доводи представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 квітня 2012 року ОСОБА_1 прийнято до Одеського обласного управління водних ресурсів на посаду інженера 1 категорії відділу контролю, діловодства та взаємодії із засобами масової інформації на підставі наказу № 17-ОС.

На підставі наказу № 11-ОС від 11 лютого 2016 року ОСОБА_1 переведено на посаду інженера 1 категорії відділу водокористування.

Відповідно до Наказу № 92 від 07.08.2018р. Одеське обласне управління водних ресурсів перейменовано на Басейнове управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю.

29 липня 2019 року керівником БУВР річок Причорномор`я та нижнього Дунаю була призначена ОСОБА_2 , Наказом №72-ОС «Про введення в дію структури та штатного розпису БУВР річок Причорномор`я та нижнього Дунаю», введена в дію нова структура управління та штатний розклад з 29 липня 2019 року.

У відповідності до вказаного наказу посаду інженера 1 категорії віддлу водокористування, яку займала позивач, було скорочено, про що ОСОБА_1 05 серпня 2019 року була повідомлена, що підтверджується її особистим підписом на персональному повідомленні.

Наказом №127-ОС від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було звільнено з 24 жовтня 2019 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням чисельності та штату працівників.

Згідно ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

За пунктом 1ст. 40 КЗпП України, визначено трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України, визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Позивач отримала письмове попередження про вивільнення 05 серпня 2019 року, тобто більш ніж за 2 місяці до звільнення, що підтверджується її особистим підписом.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

При ліквідації відділу водокористування перевага у залишенні на роботі була надана відповідно до ст. 42 КЗпП, а саме: матері двох дітей, а також працівнику, що мав тривалий, безперервний стаж в БУВР річок Причорномор`я та нижнього Дунаю.

Як вбачається зі штатного розпису Басейного управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю станом на 01 листопада 2019 року були вакантні такі посади :

-Бухгалтер 1 к.

-Провідний спеціаліст з проектно-кошторисної роботи;

-Уповноважений з антикорупційної діяльності;

-Водій автомобіля « Хюндай»

Відповідно до ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Як встановлено судом, позивач має вищу освіту, Диплом № СК № 37454484 за спеціальністю «Гідрогеодологія» , що є достатнім для тих посад, на яких він працював, але не є достатнім для зайняття посад Бухгалтер 1 к; провідний спеціаліст з проектно-кошторисної роботи; уповноважений з антикорупційної діяльності; водій автомобіля «Хюндай» , які були вакантні станом на 01 листопада 2019 року. Отже, освіта та кваліфікація позивача позбавляла можливості відповідача запропонувати йому вказані вакансії.

Аналогічна позиція висловлена і в постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 524/9435/15-ц.

Таким чином, судом встановлено, що при звільненні позивача ОСОБА_3 з роботи відповідачем були дотримані вимоги чинного трудового законодавства та процедура звільнення працівника за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, порядок вивільнення працівників, передбачений статтею 49-2 цього Кодексу, а тому в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 .

Керуючись п.1 ст.40, ст.ст.42, 43, 49-2, 232-235,237-1 КЗпП України, ст.23 Цивільного кодексу України, ст.ст.76-78,81,137, 141,258-259,263-265,268,352,354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Басейного управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю за участі третьої осоюи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди -. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. Особи які, брали участь у справі, акл не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів, з моменту отримання копії рішення особи.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 квітня 2021 року

Суддя: Ю.Б.Свячена