Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

06.12.2017р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 26.05.2015р. між ним та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №15, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 700,00грн. за сплатою відсотків за користування ним в сумі 126,00грн. в строк до 08.06.2015р. В подальшому відповідачка частково здійснювала сплату процентів та кредитних коштів. Станом на 01.12.2017р. заборгованість за вказаним кредитним договором становить 9949,84грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 626,92грн., процентами - 175,56грн., пенею - 9147,36грн.

Просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.02.2018р. позов задоволено повністю.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2021р. заочне рішення від 27.02.2018р. скасовано, справа призначена до нового судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

16.04.2021р. до суду надійшов відзив представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Писаренко С.Ю. на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що згідно розрахунку заборгованості позивачем було нараховано за кредитним договором від 26.05.2015р. тіло кредиту -700,00грн, проценти - 1117,48грн, пеня - 10548,64грн. В той же час позивач підтверджує, що відповідачка здійснила погашення кредитної заборгованості за тілом кредиту - 73,08грн., процентами - 941,92грн., пенею - 1401,28грн., усього 2416,28грн. Однак жодними письмовими доказами не підтверджено, що сторонами було погоджено застосування відповідальності за невиконання зобов`язань за цим кредитним договором у вигляді неустойки (пені) та її розмір. Єдиними документом за підписом ОСОБА_1 є Заява-анкета на отримання кредиту від 26.05.2015р., яка не містить жодних умов щодо нарахування пені, а Умови надання та обслуговування кредитів, на які також посилається позивач, не містять підпису ОСОБА_1 , тобто нею не погоджені. Отже, без врахування пені заборгованість за весь період користування кредитом становить 1817,48грн.: тіло кредиту - 700,00грн, проценти - 1117,48грн. Сплачено відповідачкою 2416,28грн. Переплата становить 598,80грн. Заборгованість відсутня. Просить в позові відмовити повністю.

23.04.2021р. до суду надійшла відповідь представника позивача ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Новікової О.В. на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що відповідно до Заяви-анкети, яка міститься в матеріалах справи, відповідачка погодилась, що при виникнення заборгованості зобов`язується сплатити неустойку в розмірі, що передбачена п.4 Умов. Згідно з п.4.4 Умов у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у вигляді неустойки - пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Своїм підписом в Заяві-анкети відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась з цими Умовами. В силу вимог ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Просить позов задовольнити повністю.

В судове засідання представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідачки в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ст.526,530,629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 ЦУК України).

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що 26.05.2015р. відповідачка ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Служба миттєвого кредитування» із Заявою-анкетою №15 на отримання кредиту в розмірі 700,00грн. строком на 14 днів до 08.06.2015р. зі сплатою процентів в розмірі 126,00грн.

Згідно з цією Заявою вона разом з Умовами надання та обслуговування кредитів, затверджених наказом №51 від 11.10.2014р., становлять кредитний договір.

07.06.2015р. відповідачка сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 112,00грн.

21.06.2015р. відповідачка сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 196,00грн.

12.07.2015р. відповідачка сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 266,00грн., на повернення тіла кредиту 36,00грн., пеню - 98,00грн.

26.07.2015р. відповідачка сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 185,92грн., на повернення тіла кредиту 14,08грн.

23.08.2015р. відповідачка сплатила відсотки за користування кредитом у сумі 68,00грн., пеню в сумі 182,00грн.

14.09.2015р. відповідачка сплатила відсотки за користування кредитом у сумі 14,00грн, пеню в сумі 286,00грн.

13.10.2015р. відповідачка сплатила відсотки за користування кредитом у сумі 100,00грн., на повернення тіла кредиту 23,00грн., пеню в сумі 377,00грн.

11.12.2015р. відповідачка сплатила пеню в сумі 458,28грн.

В подальшому відповідачка платежі на повернення кредиту та сплату відсотків, пені не здійснювала і згідно розрахунку позивача станом на 01.12.2017р. заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 9949,84грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 626,92грн., процентами - 175,56грн., пенею - 9147,36грн.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає заявлені ТОВ «Служба миттєвого кредитування» позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі.

Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» вказує, що укладений між сторонами 26.05.2015р. кредитний договір є договором приєднання та складається з Заяви-анкети на отримання кредиту та Умов надання та обслуговування кредитів, що розміщені на офіційному сайті www.bistrozaim.ua.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_1 дійсно 26.05.2015р. звернулася до позивача із Заявою-анкетою на отримання кредиту, підписала і тим самим уклала з позивачем кредитний договір, який є договором приєднання.

За змістом цією Заяви-анкети відповідачка виявила бажання отримати кредит в сумі 700,00грн зі сплатою процентів в сумі 126,00грн. первісно строком до 08.06.2015р.

При цьому, відповідачка та її представник у відзиві на позов не оспорювали факту звернення із такою Заявою, її підписання та фактичного отримання кредиту в сумі 700,00грн. на вказаних умовах.

У зв`язку з цим ці обставини відповідно до ст.82 ЦПК України не підлягають доведенню іншими належними та допустимими доказами.

Крім того, судом встановлено і це також не заперечується обома сторонами, що відповідачка ОСОБА_1 сплатила за вказаним кредитним договором грошові кошти в загальній сумі 2419,20грн.. Позивачем вказані кошти зараховані на повернення тіла кредиту - 73,00грн., відсотків - 941,92грн., пені - 1401,28грн.

В межах цієї справи позивач вимагає стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 626,92грн., процентами - 175,56грн., пенею - 9147,36грн., яка уторилась станом на 01.12.2017р., посилаючись на розрахунок заборгованості (арк..14-29).

Однак цей документ складений представником позивача в односторонньому порядку перед зверненням до суду з цим позовом, фактично є аналітичним документом і не містять жодних реквізитів первинних бухгалтерських документів, у зв`язку з чим відхиляється судом як неналежний та недопустимий доказ.

Жодних первинних бухгалтерських документів, складених у відповідності до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003р. №254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), які б підтверджували факт виникнення та розмір заборгованості відповідачки ОСОБА_1 , позивач суду не надав.

Той же час, суд враховує, що факт виникнення заборгованості за тілом кредиту та процентами, їх розмір, що заявлений позивачем до стягнення, відповідачка та її представник у відзиві на позов не оспорювали, у зв`язку з чим ці обставини також не підлягають доведенню іншими належними та допустимими доказами.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачка та її представник, вказують лише на безпідставність нарахування та стягнення пені, оскільки Заявою-анкетою її сплата не передбачена, а Умови надання та обслуговування кредитів відповідачкою не підписані і відповідно не погоджені.

В даному випадку судом встановлено, що за змістом Заяви-анкети від 26.05.2015р. сторонами погоджено, що позичальник - відповідачка ОСОБА_1 зобов`язується при простроченні оплати за кредитом та процентами сплатити проценти за користування кредитом в сумі 196,00грн., розмір процентів - 2% за кожен день користування кредитом. Також при виникненні заборгованості позичальник зобов`язується сплатити неустойку у розмірі, що передбачена розділом 4 Умов.

Отже, Заявою-анкетою лише передбачена сплата неустойки при виникненні заборгованості, але вона не містить умов щодо її розміру та порядку нарахування і в цій частині відсилає до Умов надання та обслуговування кредитів.

Згідно з п.4.3 Умов за порушення строків повернення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити Товариству неустойку у вигляді пені у відсотках від суми кредиту у розмірі, що вказана в Заяві-анкеті за кожен день простроченого або неналежного платежу за кредитним договором у розмірі та порядку, що наведений у п.4.4 Умов.

Згідно з п.4.4 Умов надання та обслуговування кредитів при виникненні заборгованості Клієнт зобов`язується сплачувати Товариству пеню у розмірі 2,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на п`ятнадцятий день заборгованості Клієнт зобов`язується сплачувати Товариству пеню у розмірі 4,02%, на тридцятий день - 6,67%.

Оскільки з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України умови договору приєднання розроблює підприємець - в даному випадку ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а споживач відповідних послуглише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, в межах розгляду цієї справи позивач має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Разом з тим, додані до позовної заяви Умови надання та обслуговування кредитів відповідачкою не підписані і матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме їх розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи 26.05.2015р. Заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів містили умови щодо відповідальності позичальника за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені) з відповідним порядком нарахування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не надав доказів на підтвердження досягнення між сторонами у письмовому вигляді згоди щодо такої умови кредитного договору як відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У зв`язку з цим суд не знаходить законних підстав для стягнення з відповідачки заборгованості у вигляді пені в розмірі 9147,36грн.

Крім того, як вже зазначалось, на погашення пені відповідачкою під час дії кредитного договору було сплачено 1401,28грн..

Враховуючи відсутність між сторонами погодженої в письмовому вигляді умови про сплату пені у відповідному розмірі та порядку, суд вважає необхідним зарахувати вказану суму на погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 626,92грн. та процентами в сумі 175,56грн., які відповідачкою не оспорюються.

Таким чином, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором відсутня: ((626,92грн +175,56грн.) - 1401,28грн = - 598,80грн.), у зв`язку з чим в задоволенні позову ТОВ «Служба миттєвого кредитування» слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з позивача ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на користь відповідачки ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання в межах цієї цивільної справи заяви про перегляд заочного рішення суду від 27.02.2018р. в сумі 454,00грн.

Керуючись ст.3,6,11,15,16,526,530,549,611,627,629,634,638,1049,1054,1055,1056-1 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

17.05.2021