Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1778/19

05 травня 2021 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретарів судових засіданнь: Боєчко О.Р.

представників позивачів: Смілка В.І., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 розглянувши в режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Івано-Франківськогогарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є:Міністерство оборони України, Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, Військова частина НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог:
Заступник військового прокурора Івано-Франківськогогарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є: Міністерство оборони України , Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, Військова частина НОМЕР_1 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Надвірнянської районної ради військовій частині НОМЕР_2 видано державний акт на право користування земельною ділякою площею 1497,84 га, яка знаходиться смт Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що зроблено обліковий запис у «Книзі записів державних актів на право постійного користування землею» №33. Надалі, згідно Директиви Командувача військ Західного Оперативного Командування від 20.04.2000 №15/1/080 військову частину НОМЕР_2 перейменовано у військову частину НОМЕР_1 .

Вказана земельна ділянка площею 1497,84 га у смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області перебуває у державній власності та відповідно до ст. 77 Земельного кодексу України, належить до земель оборони.

Військовою прокуратурою Івано-Франківського гарнізону виявлено факт самовільного зайняття ОСОБА_3 земельної ділянки га та самовільного будівництва на ній господарської споруди площею 32,456 кв.м., яка знаходиться на земельній ділянці військового містечка № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), яка належить до земель оборони і перебуває в державній власності. Рішення про вилучення (передачу в користування) частини земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 у АДРЕСА_1 , або відмову від неї, у встановленому порядку не приймалось. Виконавчим комітетом Делятинської селищної ради рішення про виділення земельних ділянок під будівництво та обслуговування на території військового містечка № НОМЕР_3 не приймались.

Вважають, що ОСОБА_3 самовільно зайняв земельну ділянку, також без дозвільних документів самочинно збудував на цій земельній ділянці нежитлові споруди. Просять зобов"язати ОСОБА_4 звільнити та привести у попередній стан самовільно зайняту земельну ділянку площею 32,456 кв. м., яка є частиною земельної ділянки військового містечка АДРЕСА_1 , шляхом знесення вказаних будівель.

Стислий виклад позиції сторін:
В судовому засіданні прокурор військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просять позов задоволити повністю та зобов"язати ОСОБА_5 звільнити та привести у попередній стан самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 32,456 кв. м., яка є частиною земельної ділянки військового містечка АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно збудованої ним на цій земельній ділянці нежитлової споруди. Не заперечив проти заочного розгляду даної справи. В подальшому подав заяву в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.
Представник позивача Міністерства оборони України - Смілка В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи, а також просить позов задоволити в повному об"ємі.
В судовому засіданні представник позивача Івано-Франківської квартирно-експлуатаційна частини району - Єрмакова І.І. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить позов задоволити та зобов"язати ОСОБА_5 звільнити та привести у попередній стан самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 32,456 кв. м., яка є частиною земельної ділянки військового містечка АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно збудованої ним на цій земельній ділянці нежитлової споруди. Не заперечила проти заочного розгляду даної справи.
Представник позивача військової частини НОМЕР_1 - Гайдук І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на вищевикладені обставини. Просив позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією про що свідчать розписки про вручення. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2019 р. по справі призначено засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 р. закритопідготовче засіданян т апризначено справу до розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:
Згідно відомісті щодо обліку площ земельних ділянок, які обліковуються за Міністерством оборони України по Івано-Франківській КЕЧ району станом на 01.10.2017, земельна ділянка площею 1497,84 га в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області перебуває у державній власності та належить до земель оборони (а.с. 12).

Згідно протоколу огляду земельної ділянки від 08.08.2019 року проведено в рамка кримінального проваження № 0000062 від 05.07.2019 року в смт.Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_3 самовільно здійснює будівництво приміщення гаражу у формі прямокутника, побудованого в 4 ряди. На території об"єкта знаходиться причеп.(а.с. 13-16).

З акту обстеження земельної ділянки від 08.08.2019 року за № 422/02/92/-19-ДК/579/АО/10/01/- 19 встановлено, що земельна ділянка площею 1497,84 га, яка розміщеною в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, використовується на підставі Державного акту на право постійного користування землею, виданого на військову частину НОМЕР_2 (правонаступником якої є в/ч НОМЕР_1 ) серії НОМЕР_4 ) від 1995 року. Також встановлено, що 16 липня 2019 року комісією по обстеженю військових містечок ІВано-Франківської КЕЧ складено акт про самовільне зайняття земель оборони , відповідно до якого на земельній ділянці війського містечка№ НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 виявлено самовільне зайняття земельної ділянки по АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 здійснює будівництво капітальної споруди - гараж загальною площею 32,456 м.кв. (а.с. 17-18).

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 15.08.2019 року вбачається, що вході здійснення заходів державного контролю встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняв земельну ділянку державної власності за адресою АДРЕСА_1 шляхом початку будівництва (спорудження) капітальної споруди гаража. (а.с.19).

Норми права та мотиви суду :
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використання та охороною земель» основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення;забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.
Відповідно до ст. 13 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст. ст. 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України» землі, закріплені за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління.

Згідно зі ст.77 ЗК України та ст.1 Закону України«Про використанняземель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно законодавства України.

Відповідно до вимог ст. ст. 1,3 Закону України«Про правовий режим майна у ЗбройнихСилах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, інженерне майно, всі види озброєння, тощо.

Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Статтями 2,4 Закону України «Про використання земель оборони» встановлено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог ЗК України.

Військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування. Землі оборони можуть використовуватися для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, соціального та доступного житла.
Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 211 ЗК України визначено, що самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Разом з тим, на підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В постанові ПленумуВерховного СудуУкраїни від16.04.2004р.№7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органівмісцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до відомістей щодо обліку площ земельних ділянок, які обліковуються за Міністерством оборони України по Івано-Франківській КЕЧ району станом на 01.10.2017, земельна ділянка площею 1497,84 га в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області перебуває у державній власності та належить до земель оборони (а.с. 12).

За наслідками перевірки дотримання вимог земельного законодавста за об`єктом земельної ділянки складено акт огляду земельної ділянки від 08.08.2020 року,акт обстеження земельної ділянки від 08.08.2019 року за № 422/02/92/-19-ДК/579/АО/10/01/- 19 та акт про самовільне зайняття земель оборони від 16 липня 2019 року , відповідно до висновків яких встановлено, що частина земельна ділянки орієнтовною площею площею 32,456 м.кв. щодо якої проводилася перевірка, що знаходиться на території військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та на якій розташовано капітальна споруда гараж загальною площею 32,456 м.кв. у формі прямокутника, побудованого в 4 ряди. Самовільне будівництво якого здійснює відповідач ОСОБА_5 .

Таким чином перевіркою встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_3 частини земельної ділянки військового містечка НОМЕР_1 , площею 32,456 га.
Відповідно до пояснень представників позивачів спірна не житлова споруд - приміщення гаражу не перебуває в них на оперативному обліку та дозвіл на його встановлення будь-яким особам не надавався, дозвіл на зведення паркану не надавався .
Таким чином, дослідивши вищевказані докази, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами достовірно підтверджений факт самовільного зайняття ОСОБА_3 земельної ділянки площею 32,456 кв.м., яка є частиною земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 .

Особи, винні в порушенні законодавства про використання земель оборони, несуть відповідальність згідно із законом.
За загальнимиправилами статей 15,16 ЦК України, кожна особамає правона захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особаза захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду,який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Відповідно доч.1ст.321,ст.391ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
В постанові від 27.05.2020р. у справі №910/1310/19 Верховний Суд зазначив, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушеннями законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).
Таким чином, оскільки матеріалами справи встановлений факт самовільного зайняття ОСОБА_3 земельної ділянки площею 32,456 кв. м., яка є частиною земельної ділянки військового містечка АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що відповідач користується спірною земельною ділянкою з порушенням вимог земельного законодавства, що є підставою для захисту прав позивача в судовому порядку.
Отже, вимоги позивача заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є: Міністерство оборони України, Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, Військова частина НОМЕР_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі та порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов"язання відповідача звільнити та привести у попередній стан самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 32,456 кв. м., яка є частиною земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно збудованої ним на цій земельній ділянці нежитлової споруди.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду:
Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, у своїй сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та зобов`язання відповідача звільнити та привести у попередній стан самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 32,456 кв. м., яка є частиною земельної ділянки військового містечка АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно збудованої ним на цій земельній ділянці нежитлової споруди.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 в користь держави 1921,00 грн. судового збору.

На підставі ст.ст.15-16, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 13, 77, 92, 95-96, 152 ЗК України, Закону України "Про прокуратуру", Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», Закону України «Про державний контроль за використання та охороною земель», Закону України «Про Збройні Сили України» та керуючись ст.ст. 4, 19, 56, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273,280-281, 289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов заступника військового прокурора Івано-Франківськогогарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є: Міністерство оборони України, Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, Військова частина НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити та привести у попередній стан самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 32,456 кв. м., яка є частиною земельної ділянки військового містечка АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно збудованої ним на цій земельній ділянці нежитлової споруди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 в користь держави 1921,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи..

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: військового прокурора Івано-Франківськогогарнізону, юридична адреса: м.Івано-Франіквськ, вул. Чорновола, 9, п.і.76018.

Позивач:Міністерство оборони України, юридична адреса: м.Київ, проспект Повітрофлотський,6, код ЕДРПОУ 00034022.

Позивач: Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, юридична адреса: м.Івано-Франківськ, вул.Н.Гвардії, 14-Г, Івано-Франківської області, код ЕДРПОУ 08494013.

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , Івано-Франківської області, код ЕДРПОУ НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 .

Суддя О.Я. Міськевич
Повний текст рішення

виготовлено 14.05.2021 року.