Справа № 510/1634/20
Провадження № 2/510/517/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2021 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності, про що надали письмову заяву.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу у її відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 ; копія звіту про незалежну оцінку вартості 2/4 частин житлового будинку; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_8 ; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.02.2020р.; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.03.2020р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2020р.; копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 05.03.2020р.; копія свідоцтва № 210 про право власності на житло від 27.08.2001р.; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.07.2020 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 . За життя їй належала ј частина квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва № 210 про право власності на житло від 27.08.2001р.

На випадок смерті ОСОБА_8 не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги після її смерті були її діти: донька ОСОБА_2 , сини ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини вони не звернулись до нотаріальної контори із заявами про її прийняття, проте син ОСОБА_5 прийняв спадщину фактично, вступом в управління та володіння спадковим майном в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р., про що свідчить відмітка у будинковій книзі. Таким чином, ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті матері у вигляді ј частини спірної квартири, але юридично спадщину не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (чоловік позивача). За життя йому належало 2/4 частини квартири АДРЕСА_1 (1/4 частину квартири прийняв після смерті матері, інша ј частина належала йому на підставі свідоцтва № 210 про право власності на житло від 27.08.2001р.). Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. За життя він не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги після її смерті була дружина - позивач ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 . Позивач у встановлений строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Відповідач ОСОБА_4 , спадщину не прийняв, більш того на неї не претендує. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на 2/4 частини квартири, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого чоловіка ОСОБА_5 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (тобто до набрання чинності ЦК України 2003р.), а її син ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після її смерті, данні цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місто, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як передбачено ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963р. при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, інший з подружжя та батьки померлого.

Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, син ОСОБА_8 - ОСОБА_5 , був спадкоємцем за законом після смерті свого матері. Він у передбачений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте на момент смерті ОСОБА_8 мешкав разом із нею, вступив в управління та володіння спадковим майном, що належала померлій у вигляді ј частини квартири. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця.

Таким чином, ОСОБА_5 прийняла спадщину в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. після смерті матері ОСОБА_8 , однак, він не встиг юридично її оформити.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Спадкові відносини після його смерті регулюються положеннями ЦК України 2003р.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України 2003р. спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач та відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 . Позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом подачі заяви до нотаріусу. Син спадкодавця ОСОБА_4 спадщину не прийняв, не заперечує щоб спадщину оформила позивач. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, у зв`язку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 531, 548, 549 ЦК Української РСР 1963р., ст. ст. 15, 328, п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р., ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 2/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков