Провадження № 2/761/2741/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1040 вчинений 25.06.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем.

Вимоги обґрунтовані тим, що вчиняючи спірний виконавчий напис, нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність вимог відповідача щодо стягнення заборгованості з позивача, а також, порушено вимоги положень Закону України «Про нотаріат», за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку. Крім того позивач зазначає, що сума заборгованості нарахована у вказаному виконавчому написі є безпідставною, оскільки на час вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором в суді перебував спір за яким позивач оскаржує суму заборгованості за договором. Таким чином, позивач вважає, що нотаріусом безпідставно було вчинено вказаний виконавчий напис, а тому вона звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2020 року було відкрито спрощене провадження у даній справі без виклику сторін.

08.10.2020 року до суду надійшов відзив ТОВ «Вердикт Капітал» на дану позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що вказаний виконавчий напис був вчинений нотаріусом із дотриманням вимог законодавства, при цьому, зазначив представник, що подані документи стягувачем для вчинення вказаного виконавчого напису - є підтвердженням безспірності заборгованості за кредитним договором, яку запропоновано стягнути з позивача за даним виконавчим написом.

При цьому, 20.11.2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якому вона зазначає, що посилання відповідача у своєму відзиві щодо безспірності заборгованості за кредитним договором, яку запропоновано стягнути у даному виконавчому написі - є безпідставними, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позові.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили. Сторони не звертались до суду з клопотанням про слухання справи з викликом сторін.

Позивач не надала суду копію виконавчого напису. Ухвалою суду від 04.08.2020 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктора Станіславовича копії виконавчого напису та документів на підставі яких він був вчинений. Суд направив ухвалу на виконання, проте конверт повернувся без вручення адресату у зв`язку з тим, що він відсутній за вказаною адресою. Враховуючи що Єдиний державний реєстр нотаріусів не містить інформації про приватного нотаріуса Кондратюк Віктора Станіславовича, суд позбавлений можливості встановити його фактичну адресу проведення діяльності та отримати матеріали вчиненого виконавчого напису.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні, 01.09.2008 року між АТ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33-43/08 -А, згідно якого позивач отримала кредит в сумі 16592,00 доларів США з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі 18,5 % річних.

Позивач не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання коштів.

Крім того, судом встановлено, що заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.05.2016 року у справі №276/317/16-ц було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №33-43/08-А від 01.09.2008 року в сумі 10816 доларів США 53 центи та 259 064 гривні 55 копійок.

Звертаючись до суду із заявою про скасування заочного рішення ОСОБА_1 зазначала, що вона не погоджується з розрахунком заборгованості.

Зазначене заочне рішення було скасовано ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.02.2019 року, а справу призначено до розгляду.

В ухвалі судом зазначено, що наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором наданий позивачем, що знаходиться в матеріалах справи не відповідає розрахунку наданому відповідачем щодо заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається, зазначений спір щодо заборгованості за кредитним договором №33-43/08-А від 01.09.2008 року - не розглянутий по суті станом на момент вчинення виконавчого напису, як і на день ухвалення рішення судом.

Крім того, варто зауважити, що ухвалою Володарсько-Волинського районного суд Житомирської області від 10.11.2020 року у справі № 276/317/16-ц було відмовлено у заяві ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником. Ухвала обгрунтована тим, що рішення суду скасовано та на даний час відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

В той же час суду не надано доказів, що ТОВ «Вердикт Капітал» зверталось до суду із заявою про заміну сторони позивача.

Так, враховуючи зазначене, з наданих матеріалів справи, суд позбавлений можливості встановити, що ТОВ «Вердикт капітал» дійсно було переуступлено право вимоги за Кредитним договором №33-43/08-А від 01.09.2008 року.

Разом з тим, як вбачається, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. від 08.07.2020 року було відкрито виконавче провадження №62520087, з примусового виконання виконавчого напису №1040, який 25.06.2020 року вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С.

З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавчим написом звернуто стягнення на автомобіль «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Боржником у постанові зазначена - ОСОБА_1 , стягувач - ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися:

дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;

найменування та адреса стягувача;

найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);

строк, за який провадиться стягнення;

суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

номер, за яким виконавчий напис зареєстровано;

дата набрання юридичної сили;

строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення виконавчого напису №1040 від 25.06.2020 року, яким запропоновано стягнути заборгованість за кредитним договором №33-43/08-А від 01.09.2008 року, в провадженні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області перебував спір (справа №276/317/16-ц) стосовно кредитної заборгованості за вказаним договором. Крім того, вбачається, що позивач оспорює суму заборгованості про що зазначено в заяві про перегляд заочного рішення та ухвалі суду.

Відповідач не надав суду доказів що сума заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі є безспірною.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964).

У постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц Верховний суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу.

Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами).

Отже, враховуючи зазначене, оскільки на момент вчинення оскарженого виконавчого напису №1040 вчиненого нотаріусом 25 червня 2020 року, існував спір стосовно заборгованості за кредитним договором вбачається, що в даному випадку наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, смт.Торчин,) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, юридична адреса: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ), треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 25 червня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем та зареєстрований в реєстрі за №1040.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Притула