Справа № 2-2624/11
УХВАЛА

іменем України

14.05.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Столяренко А.І.

за неявки учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», де первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, посилаючись на те, що 17 червня 2013 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі №2-2624/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором.

29 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N216867, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №773234/ФЛ від 18.02.2018, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія».

У зв`язку з чим заявник просить замінити стягувача у виконавчих листах із Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

У судове засідання учасники справи не з`явилися, були сповіщені належним чином, заявник просив розглянути заяву за відсутності їх представника.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши заяву, судом встановлено, що 17 червня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі №2-2624/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором.

29 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N216867, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №773234/ФЛ від 18.02.2018, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Gгеесе) від 19 березня 1997 року, зазначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин, заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчих листах підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», де первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах №2-2624/11 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець