Провадження № 2/643/2318/21
Московський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого Тимош О.М.,
за участю секретарів судового засідання Холод К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,
У день укладання договору нею було внесено аванс в сумі 1000,00 грн, а потім 29.09.2020 та 03.11.2020 її дочкою ОСОБА_3 було додатково сплачено ОСОБА_2 банківським переказом аванс розміром 18 000,00 грн та 7 000,00 грн, про що зазначено у п.3.2 договору. Після доставки усіх необхідних матеріалів та конструкцій залишок від вартості договору складав 9000,00 грн.
За умовами п. 4.2. Договору відповідач зобов`язався виконати доставку виробів протягом 30 робочих днів з дня контрольного заміру та повідомити її про готовність товару до здачі.
Усі необхідні заміри для виготовлення, доставки та установки виробів були здійснені представником Відповідача, який представився ОСОБА_4 , у день укладання Договору 28.09.2020.
За умовами Договору передача у її власність виробів повинна була здійснена не пізніше 09.11.2020 включно. Проте, до теперішнього часу вироби не отримала.
Позивачка ОСОБА_1 неодноразово телефонувала відповідачу з метою дізнатися про стан виконання останнім Договору. Усі її дзвінки відповідачем ігнорувались.
Позивачем направлялася претензія на адресу позивача, яка також залишалась без відповіді.
На підставі п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» та відповідно до п.п.1.1, 3.1 та п.4.2 договору за період з 10.11.2020 по 25.12.2020 пеня згідно з розрахунокм позивача за прострочення надання послуги складає 46 200,00 грн.
Крім того, позивачка у зв`язку із порушенням її прав, відсутністю у неї спеціальних знань в області права, була вимушена звернутися за професійною юридичною допомогою в юридичну компанію, нею було сплачено суму у розмірі 9 200,00 грн. за надання юридичної допомоги.
Позивачка зауважила, що вона є літньою особою у віці 84 років, потребує спокою та тепла в помешканні, для чого вона і звернулася до відповідача. Замість отримання послуги позивачка знаходиться у стресовому стані, що призводить до погіршення стану її морального та фізичного здоров`я. Таким порушення прав та законних інтересів позивачки порушено її людську гідність, що негативно відображається на її психічному та емоційному стані, вона стала знервованою та дратівливою. Тим самим відповідачем була спричинена позивачці моральна шкода, яку вона оцінила у 3000 грн.
Від відповідача відзив на позов не надійшов.
Ухвалою від 30.12.2020 позов залишено без руху, надано час для виправлення недоліків позову.
05.01.2021 на адресу суду на виконання ухвали про залишення позову без руху надійшла заява.
06.011.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 04.03.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів.
Ухвалою суду від 24.03.2021 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду.
Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання у судове засідання повторно не з`явився, що підтверджується телефонограмами на а.с.57, 60, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного розгляду справи.
Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини.
Відповідно до п.4.2 договору виконавець зобов`язується виконати доставку виробу протягом 30 робочих днів з дня контрольного заміру та повідомити Замовника про готовність товару до здачі.
П.4.3 договору встановлено можливість затримати або відтермінувати передачу товару, з попереднім повідомленням про це замовника.
Заміри були зроблені в день підписання договору 28.09.2020, тобто доставка виробу повинна була відбутися до 28.10.2020 включно. Водночас до сих пір роботи за договором не виконані, позивач не поінформована про причини його невиконання, про затримання або відтермінування передачі товару замовнику (позивачу у справі) всупереч умовам договору не повідомлена.
Аванс сплачений позивачем за договором складає 26 000 грн (а.с.29,31,32,33).
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Ч.2 ст.1212 ЦК України встановлює, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
Оскільки відповідачем не було виконано умови договору, навіть за наявності спору у суді ним не застосовуються жодні заходи щодо врегулювання спору, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо повернення їй виконаного у зобов`язанні, а саме: повернення авансу, сплаченого нею за договором, у сумі 26 000 грн.
При цьому суд не застосовує до спірних правовідносин норми ст.615 ЦК України, оскільки умовами договору одностороннє розірвання договору не допускається (п.9.2 договору).
У відповідності до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.
При цьому умовами договору визначено відповідальність у разі порушення виконавцем терміну постачання і передачі виробів (п.7.5 договору), ця умова погоджена сторонами, а тому суд не виходячи за межі заявлених позовних вимог дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення пені за прострочення надання послуги у сумі 46 200 грн.
Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Суд вважає доведеним завдання позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних неможливістю отримати послуги, передбачені договором, які вона частково сплатила, зокрема послуг по утепленню її житла, що викликало незручності, хвилювання та стрес. Тому заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди 3000 грн відповідає вимогам розумності та справедливості, а суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», витрати по сплаті судового збору за дві позовні вимоги покладається на відповідача та підлягають стягненню на користь держави, в іншій частині - компенсуються за рахунок держави.
Крім того, позивачем заявлено про стягнення з відповідача на її користь витрат на оплату юридичних послуг у сумі 9200 грн, на підтвердження чого надала договір №М-111 від 17.11.2020, копії чеків та акт про надання юридичних послуг (а.с.30, 20, 21).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Отже законом передбачено відшкодування витрат на правничу допомогу, надану виключно адвокатом. При цьому наданими позивачем доказами не підтверджено надання їй правничої допомоги саме адвокатом, тому такі витрати стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. 2,5, 12,13,76-82, 89, 137, 141, 259,263-265, 273, 354,355 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію спричиненої моральної шкоди в сумі 3000 грн.
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 пені за прострочення надання послуги у розмірі 46 200 грн.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1681,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м.Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 травня 2021 року.

Суддя О.М.Тимош