Справа № 948/267/21
Номер провадження 2/948/161/21
18.05.2021 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Косик С.М.,
за участю секретаря Ткач Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
у березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 02.04.2018 він позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 15 000,00 грн, 23.03.2019 - в сумі 1000,00 доларів США, 10.04.2019 -8 200,00 грн, 17.05.2019 -23 500,00 грн та 02.11.2019 - 46 000,00 грн, про що ним було написано власноручно п`ять розписок. У визначені у розписках терміни відповідач борг не повернув, припинив виходити на контакт, вирішити питання в позасудовому порядку не вийшло, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу в розмірі 120 544,00 грн та 88 712,48 грн процентів, що в загальному становить 209 256,48 грн, а також понесені ним судові витрати.
Ухвалою суду від 05.04.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.24).
У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, в судовому засіданні 26.04.2021 року не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою про відмову адресата від його одержання (а.с. 30,34,35). Відзив на позов відповідач також не подав.
Виходячи з викладеного, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку, та дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що 02.04.2018 між позивачем та відповідачем укладений договір позики, оформлений у вигляді письмової розписки, за умовами якої відповідач взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 15 000,00 грн, терміном на 90 діб, тобто до 03.07.2018 (а.с. 9).
23.03.2019 ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 1000 доларів США терміном на 180 діб, про що власноручно написав розписку, також додатково зобов`язався сплачувати за користування вказаною сумою ОСОБА_1 щомісячно 12,5%, з яких 10% в іноземній валюті та 2,5% - в гривнях (а.с. 10).
10.04.2019 ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 8200,00 грн, терміном на 30 діб, про що також власноручно написав розписку (а.с. 11).
17.05.2019 ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 23 500,00 грн, терміном на 30 діб (а.с. 12).
02.11.2020 ОСОБА_2 написав розписку ОСОБА_1 про те, що станом на 02.11.2020 заборгував йому 46 000,00 грн, які зобов`язався повернути до 30.12.2020 (а.с. 13).
17.02.2021 ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 лист-вимогу про повернення боргу та процентів, від отримання якого ОСОБА_2 відмовився (а.с. 14-19).
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як стверджує позивач, відповідач ні у визначений договорами строк, ні у подальшому, суму позики не повернув, на підтвердження чого надав оригінали боргових розписок (а.с.36-41).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що за борговими розписками відповідач ОСОБА_2 підтвердив отримання 02.04.2018 року 15 000,00 грн та обов`язок по їх поверненню до 03.07.2018 року; 23.03.2019 року 1000 доларів США на 180 діб (6 календарних місяців) та обов`язок по їх поверненню до 23.09.2019 року зі сплатою щомісячно процентів в розмірі 12,5 %; 10.04.2019 року 8200,00 грн на 30 діб, тобто обов`язок по їх поверненню до 10.05.2019 року; 17.05.2019 року 23 500,00 грн та обов`язок по їх поверненню 17.06.2019 року та 02.11.2020 року 46 000,00 грн та обов`язок по їх поверненню 30.12.2020 року.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Оскільки оригінали боргових розписок наявні саме у позивача та надані останнім суду, текст оригіналів розписок не містить надпису відповідача щодо повернення суми боргу, а тому суд уважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення боргу в загальному розмірі 92 700,00 грн та 1000 доларів США та доходить висновку про задоволення позову в цій частині.
Розглядаючи вимоги позивача про стягнення процентів, суд враховує вмиоги статті 525 ЦК України, якою передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК, а також частини першої статті 1049 ЦК належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Відповідно до ч.1,2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку дії договору.
В подальшому права та інтереси позивача підлягають захисту згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Оскільки борговою розпискою від 23.03.2019 року передбачено сплату щомісячних процентів в розмірі 12,5, з яких 10% в іноземній валюті та 2,5% в гривнях, саме такі проценти потрібно стягнути з відповідача на користь позивача у межах погодженого строку дії договору за розрахунком: 1000 дол. США *6 міс.*10%/100 = 600 дол.США; 27 844 грн*6міс.*2,5%/100=4176,00 грн.
Оскільки іншими договорами не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України та водночас суд не погоджується з розрахунком позивача щодо періоду, за який проведено розрахунок, оскільки такі проценти також можуть бути нараховані в період дії договорів, а тому розрахунок буде такий.
За борговою розпискою від 02.04.2018 року за 90 днів 629,00 грн ( 15 000,00 грн * 90 днів *17/100/365).
За борговою розпискою від 10.04.2019 року за 30 днів 121 грн (8200,00 грн*30*18/100/365).
За борговою розпискою від 17.05.2019 року за 30 днів 338 грн (23 500,00 грн *30 днів *17,5 /100/365).
За борговою розпискою від 02.11.2020 року 355,40 грн (46 000,00 грн * 47 днів * 6/100/365).
Отже, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути основний борг в загальному розмірі 92 700,00 грн та 1000 доларів США, що еквівалентно 27 844,00 грн та проценти в розмірі 5619,00 грн та 600,00 дол.США, що еквівалентно 16 706,00 грн, а всього за борговими розписками від 02.04.2018 року, 23.03.2019 року, 10.04.2019 року, 17.05.2019 року, 02.11.2020 року потрібно стягнути 142 869, 00 грн .
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений ним судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 1429,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу 92 700,00 грн та 1000 доларів США, що станом на 15.02.2021 року еквівалентно 27 844,00 грн, проценти в розмірі 5619,00 грн та 600,00 дол.США, що станом на 15.02.2021 року еквівалентно 16 706,00 грн, а всього 142 869, 00 грн, за борговими розписками від 02.04.2018 року, 23.03.2019 року, 10.04.2019 року, 17.05.2019 року, 02.11.2020 року.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір у розмірі 1428,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 04.12.2017, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,
паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий 22.07.2000, інші відомості відсутні.
Суддя С. М. Косик