13 травня 2021 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі
головуючого судді Гордійчук І.О.
секретар судового засідання Трохимчук В.М.
за участі представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями, що є у спільній частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями, що є у спільній частковій власності,-
Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення в якій просив: ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати понесені відповідачем ОСОБА_2 .
В судовому засіданні відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заяву про ухвалення додаткового судового рішення підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечував щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, зазначивши, що відповідач у відзиві на позовну заяву не зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс чи очікує понести в зв"язку із розглядом справи.
Відповідач ОСОБА_5 та її представник в судове засідання не з"явилися, причини неявки суду не повідомили.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2021 року в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями, що є у спільній частковій власності відмовлено. В зустрічному позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями, що є у спільній частковій власності відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом невирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягомп`яти днівпісля ухваленнярішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в ході розгляду справи подавав заяву про стягнення судових витрат від 22.02.2021 року, в якій просив стягнути солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 10000 грн. (а.с.199-208).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надано: ордер серії ВК №1010820 від 02.10.2020 року про надання правової допомоги; Договір про надання правової допомоги від 02.10.2020 року, Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 02.10.2020 року, Акт приймання-передачі наданих послуг від 19.02.2021 року, копія рахунку-фактури№20/02 від 19.02.2021 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 19.02.2021 року на суму 10000 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . На переконання суду, дії щодо правового аналізу договору дарування, вивчення позовів та доданих до них документів, підготовки заяви про виклик експерта у судове засідання не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

А тому, суд дійшов висновку про ухвалення у справі додаткового рішення в частині стягнення витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі по 3000 грн. з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості.

Керуючись ст.ст.2,76-82,133,134,137,138 ,141,258,259,263-268,270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про винесення додаткового рішення по справі за позовом за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями, що є у спільній частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями, що є у спільній частковій власності задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_5 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Суддя І.О.Гордійчук