Ухвала

14 травня 2021 року

місто Київ

справа № 352/107/20

провадження № 61-7960ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Черніївської сільської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 травня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до змісту оскаржуваних рішень ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом з вимогами про:

- визнання права власності на нерухоме майно, а саме 1/2 частину житлового будинку на АДРЕСА_1 як майно колишнього господарського збору;

- внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу у користуванні нерухомими майном.

Отже, у справі пред`явлена одна вимога майнового характеру та одна вимога немайнового характеру.

До касаційної скарги заявником додано докази на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 364, 00 грн, розмір якого заявником не обґрунтовано.

Оскільки зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій не містить відомостей про ціну позову, зокрема в частині визначення вартості 1/2 частини спірного житлового будинку, зазначене унеможливлює перевірку Верховним Судом правильності справляння заявником судового збору за подання касаційної скарги.

Верховний Суд констатує, що розмір судового збору за подання позовної заяви, зокрема, щодо визнання права власності на нерухоме майно визначається з урахуванням вартості зазначеного нерухомого майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не зобов`язаний визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

За наведених обставини заявнику необхідно самостійно визначити й відповідним чином обґрунтувати розмір судового збору, зокрема щодо вимог майнового характеру (1/2 частини житлового будинку), у разі необхідності надати оригінал квитанції про його доплату, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ІІ. Заявником у порушення пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульовано належним чином процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право:

- залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

- скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

- скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

- скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

- у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

- у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Проте, апеляційний суд не ухвалював у справі нового рішення, а залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Отже, заявнику необхідно уточнити процесуальну вимогу касаційної скарги, викласти її відповідно до вимог статей 392, 409 ЦПК України, зокрема визначити межі касаційного оскарження, привести у відповідність назву касаційної скарги із її процесуальною вимогою.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Черніївської сільської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, усунення перешкод у користуванні майном, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний