Справа № 715/1033/21
Провадження № 2/715/371/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом із позовною заявою ОСОБА_2 подала також заяву про забезпечення позову, в якій просить з метою забезпечення позову накласти арешт на незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом другим ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України від 22.12.2006р. у постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи докази, надані позивачкою на підтвердження своїх вимог, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що слід заборонити вчинення будь-яких дій щодо спірного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-159, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: