Справа № 502/240/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 травня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Масленикова О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Новицької А.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами

цивільну справу за позовом

Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації

до

ОСОБА_1

про

стягнення суми переплати

В С Т А Н О В И В:

Позивач Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми переплати.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області віл 13.05.2021 року залучено Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації (Кілійське відділення) в якості правонаступника позивача у справі № 502/240/21, виключивши при цьому - Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації.

В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що позивач є державним органом і основним завданням якого є забезпечення реалізації соціальної політики в Кілійському районі у сфері соціального захисту населення, що включає: призначення та виплата соціальної допомоги сім`ям з дітьми, компенсацій та інших соціальних виплат стосовно вимог законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства соціальної політики, розпоряджень голів обласних та районних державних адміністрацій, а також Положення про управління. Відповідно постанови КМУ від 27.12.2001р. №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» до управління за допомогою на дітей одиноким матерям, 26.02.2013 року звернулась з заявою та пакетом документів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про що свідчить запис в журналі реєстрації під №223, зазначена допомога призначалась терміном на шість місяців. Для продовження виплати відповідач на протязі всього часу отримання допомог постійно надавала необхідний пакет документів в зазначений термін. Так, відповідачем було надано черговий пакет документів 24.04.2019 року за №1281 та призначено вищезазначену допомогу на період з 01.04.2019 р. по 30.09.2019 р, загальна сума за півріччя склала 12435,00 грн., яку вона отримувала щомісяця шляхом перерахуванням на особистий рахунок в АТ «Ощадбанк». На підставі проведеної перевірки головним державним соціальним інспектором шляхом автоматизованої звірки з Державною Фіскальною службою Позивачем було виявлено, що Відповідач навмисно надала невірну інформацію в декларації про доходи, а саме, не задекларувала заробітну плату. З відповідачем було проведено співбесіду, з якої було з`ясовано, що вона працювала у підприємця відповідно до умов цивільно-правового договору. Внаслідок чого був зроблений перерахунок допомоги з урахуванням заробітної плати, та виявлено переплату, про що було повідомлено відповідача, якому було направлено листи-повідомлення про надмірно виплачені державні кошти. Після ознайомлення з утвореною переплатою відповідач зобов`язалась протягом року повернути на рахунок позивача всі надмірно виплачені кошти (про що свідчить її заява в справі), але за весь час від виявлення переплати заявницею не повернуто кошти. Відповідно до заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги поданих на протязі 2013-2019 рр. відповідачем до позивача встановлено, що відповідачу було відомо про обов`язок повідомляти достовірні дані про майновий стан та отримані доходи, що підтверджується її підписом на заявах про призначення усіх видів соціальної допомоги.

На підставі вищезазначеного представник позивача просив суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги у розмірі 12435, 00 гривень, разом з сумою судового збору

Ухвалою судді від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 26.02.2013 року встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області з відповідною заявою про отримання допомоги на дітей одиноким матерям, /а. с. 4-5/.

Згідно довідки про склад сім`ї за вих. № 675 від 18.02.2013 року наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /а. с. 6/.

Відповідно до декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 26.02.2013 року, встановлено, що в даній декларації ОСОБА_1 відсутні відомості про наявність додаткових джерел для існування та відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед звільненням, /а. с. 7/.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги № 5 від 14.02.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 14.02.2013 року складено відповідний актовий запис № 82. Відомості про батька записані за вказівкою матері, згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України, /а. с. 9/.

Відповідно до довідки за вих. № 68 від 26.02.2013 року, виданої Кілійським навчально - виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3 - ліцей» Кілійської районної ради Одеської області, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно навчається у 12 класі Кілійської НВК «ЗОШ ст. № 3 - ліцей», /а. с. 10/.

Згідно рішення Кілійського УПЗН Одеської області від 04.03.2013 року встановлено, що ОСОБА_1 призначено допомогу по догляду за дитиною до 3 років, допомогу при народженні дитини та допомогу на дитину одинокій матері, /а. с. 16-18/.

Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 24.04.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області з відповідною заявою про отримання допомоги на дітей одиноким матерям, /а. с. 24-25/.

Згідно декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 24.04.2019 року, встановлено, що в даній декларації ОСОБА_1 відсутні відомості про наявність додаткових джерел для існування та відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед звільненням, /а. с. 26/.

Згідно повідомлення про відшкодування надміру виплачених коштів № 27 від 21.01.2020 року встановлено, що Управління соціального захисту населення Кілійської РДА повідомило ОСОБА_1 , що при наданні документів до УПЗН вона подала неповну інформацію про заробітну плату, внаслідок чого за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року їй надмірно були виплачені кошти в розмірі 12 435, 00 гривень, /а. с. 32/.

Аналогічні повідомлення були направлені відповідачу 24.06.2020 року за вих. № 66 та 10.09.2020 року за вих. № 83.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 07.02.2020 року, поданої на ім`я начальника Управління соціального захисту населення Кілійської РДА встановлено, що відповідач ознайомлена зі створеною переплатою в сумі 12 435, 00 гривень у зв`язку з її працевлаштуванням. Також встановлено, що вона зобов`язалась виплатити переплату частинами на протязі одного року, /а. с. 35/.

Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Згідно з пунктом 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно.

Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги, що передбачено пунктом 48 Порядку.

Відповідно до пункту 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вимогою ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правовою позицією Верховного Суду України 22.01.2014 року за результатами розгляду справи №6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Крім того, правовою позицією Верховного Суду України від 02.07.2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача резюмуються, отже зазначені у ст.1215 ЦК України кошти підлягають поверненню у разі наявності цих фактів.

Відповідно до заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги поданої ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації встановлено, що відповідачу було відомо обов`язок повідомляти достовірні дані про майновий стан, що підтверджується його підписом на заявах про призначення усіх видів соціальної допомоги, де дослівно зазначено наступне: «… я усвідомлюю, що наведені мною відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України. Про відмову в призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги (повернення надміру нарахованих коштів) у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї мене попереджено», /а. с. 4, 24/.

Отже відповідач, звертаючись до позивача із заявою про призначення їй даних видів соціальних допомог, була ознайомлена під підпис із умовами отримання цих допомог, тому вона могла і повинна була передбачити обставину, щодо допущення нею даного виду порушення, а саме не за декларування заробітної плати.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та задовольняє позовну заяву у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем при зверненні судовий збір не сплачено, суд вважає за необхідне, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати покласти на відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 10, 12, 19, 42, 81, 89, 141, 223, 247, 263, 265, 274, 279, 280-282, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми переплати - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації (, 68600, м. Ізмаїл Одеської області, вул. Покровська, 48-а) надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги в розмірі 12 435, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 суму судового збору у розмірі 2270, 00 гривень на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников