Справа № 369/5603/21
Провадження №2-о/369/193/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Солом`янський районний у м. Києві відділ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства та внесення змін в актовий запис, щодо відомостей про батька дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся 27.04.2021 року до суду із заявою, та просив встановити факт його батьківства, щодо громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії: НОМЕР_1 , виданий Лубенським МВ ГУМВС України в Полтавській області від 29.04.2010 р. РНОКПП: НОМЕР_2 - є біологічним батьком громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ у м. Києві. 3обов`язати Солом`янський районний у м. Києві відділ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладені у свідоцтві про народження НОМЕР_3 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ у м. Києві, а саме у графі ««Відомості про батька» включити: « ОСОБА_1 » та зазначити « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.

Суддя, перевіривши матеріали заяви, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 та ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ №5від 31.03.1995 р.«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту наведених вище норм права вбачається, що справи окремого провадження мають такі особливості: заявлені в порядку окремого провадження вимоги є безспірними (відсутній спір про суб`єктивне право); завданням суду є охорона інтересів заявника шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав; в окремому провадженні відсутні сторони із протилежними матеріально-правовими інтересами, а тому принцип змагальності не застосовується.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Так, законодавством визначено, що процедура встановлення факту батьківства через суд можлива тільки після смерті особи батьківство якої встановлюється. Вона регулюється ст. 130 СК України.

У той же час процедура визнання батьківства встановлена ст. 128 СК України та полягає у визначенні спорідненості між батьком та самою дитиною у судовому порядку.

Так, за приписами ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Дана норма СК України чітко вказує про необхідність звернення до суду саме з позовом про визнання батьківства, а не з заявою про встановлення факту батьківства.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 СК України тобто лише матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Наведені норми узгоджуються з приписами п. 4, п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Таким чином, виходячи з того, що справи за заявами про встановлення фактів батьківства, враховуючи зміст норм ст. 130 СК України розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.

У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, а у другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем, позивачем у справі.

Таким чином, оскільки заявник бажає встановити факт батьківства за собою то йому, відповідно, слід звернутися до суду з цією вимогою у порядку позовного провадження, та з посиланням на відповідні норми, що регулюють порядок встановлення батьківства.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

На підставі викладеного, а також виходячи з того, що особа, щодо факту батьківства якої встановлюється не є померлою, вважаю за необхідне відмовити заявнику у відкритті окремого провадження за заявою про встановлення факту батьківства, а також роз`яснюю, що заявник має право звернутися до суду в порядку загального позовного провадження з позовом про визнання факту батьківства.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадженні у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Солом`янський районний у м. Києві відділ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 та внесення змін в актовий запис, щодо відомостей про батька дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя: А.Я. Волчко