Провадження № 2/522/5703/21
13 травня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Абухіна Р.Д.
за участі секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « АРСК» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 103 058,70 грн. та суму сплаченого судового збору.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 25.09.2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №264077а9о, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 .
08.08.2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 .
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність як власника транспортного засобу винуватиці ДТП застрахована не була.
Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 103058,70 грн. та в подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування вказаної суми в добровільному порядку, однак у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог, позивач змушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 16.02.2021 року.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 25.09.2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №264077а9о, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 .
08.08.2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 .
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність як власника транспортного засобу винуватиці ДТП застрахована не була.
Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 103058,70 грн. та в подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування вказаної суми в добровільному порядку, однак у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог, позивач змушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою.
Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування №000106658-С від 12.08.2020 року та умов Договору страхування № 264077а9о від 25.09.2019 року розмір страхового відшкодування становить 103058,70 грн.
Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Таким чином, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, в межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.
Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага.
Пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.
За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправність поведінки (дії чи бездіяльність) особи; шкідливий результат такої поведінки (шкоди): причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою.
Наявність цих елементів правопорушення є необхідною умовою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 1192 ЦК України винна особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення, наявного в матеріалах справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 353, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « АРСК» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,,- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 13.05.2021 року.
Суддя Р.Д. Абухін