Справа №: 343/691/21
Провадження №: 2/0343/361/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 травня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх його доходів, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що 04 лютого 1994 року між нею, ОСОБА_1 , та відповідачем, ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області.

Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка, ОСОБА_3 , яка на даний час ще є неповнолітньою. Інші двоє дітей - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вже повнолітні.

Після укладення шлюбу на перших порах у них була нормальна сім`я, але з часом відносини між ними почали погіршуватися. Відповідач періодично приходив додому в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв з нею скандали, а також весь час ображав її нецензурною лайкою. За таких обставин, вона подала позов про розірвання шлюбу, який на даний час перебуває на розгляді в Долинському районному суді.

Станом на сьогоднішній день вона не має постійної роботи, раніше періодично їздила на заробітки за кордон, а зараз через складну епідеміологічну ситуацію в Європі такої можливості - не має.

Відповідач також не має постійної роботи, але періодично їздить на сезонні роботи за кордон, тому допомагати дитині може, але добровільно робити цього не хоче. Всі кошти, які заробляв і заробляє відповідач, він використовує на власні потреби.

Відповідач, свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини.

На момент звернення до суду з цим позовом між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітню дитину.

Відповідач є цілком здоровим чоловіком, інших утриманців не має, тому може і зобов`язаний допомагати своїй дитині матеріально .

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити . Не заперечує проти заочного розгляду даної справи.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.14,21), рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16), у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи , дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Як встановлено судом, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 (а.с.5) та копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 16.04.2008 року (а.с.6).

На даний час між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї, їх дитина перебуває на утриманні мами, позивачки по справі.

Довідка №4070 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, видана Долинською міською радою 16.04.2021 року свідчить про те, що ОСОБА_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . В приміщенні /будинку зареєстровані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - уповноважений власник; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - дружина; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - дочка; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - внучка (а.с.7).

Як встановлено в судовому засіданні ,відповідач на даний час офіційно не працевлаштований та не має стабільного доходу.

Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача.

Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов`язком батьків, а відповідач не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, позов ОСОБА_1 , про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», з врахуванням того, що на утриманні позивачки знаходиться одна дитина , з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому , суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною

позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано договір про надання правничої допомоги ОСОБА_1 , адвокатом Кажуком В.Б. від 15.04.2021р.(а.с.10) , акт виконаних робіт від 16.04.2021р., (а.с.16), відповідно до якого загальна сума витрат становить 1500,00 грн. та квитанція №14 від 16.04.2021р., про сплату гонорару в сумі 1500,00грн. (а.с.9), а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 1500,00 грн. витрат за надання правової допомоги.

Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 908,00 грн., судового збору.

На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 206, 258 , 259, 265, 268,280-282, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 19 квітня 2021 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500,00 грн. витрат за надання правової допомоги згідно квитанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області .

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя Долинського районного суду В.А. Тураш