Ухвала

13 травня 2021 року

місто Київ

справа № 755/9955/15-ц

провадження № 61-8976св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у складі судді Катющенко В. П. та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Олійника В. І., Ігнатченко Н. В., Кулішенка Ю. М.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2015 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив розірвати договір позики, укладений 05 лютого 2014 року між ним та ОСОБА_2 на суму 23 158, 00 євро; стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 7 156 423, 41 грн; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 71 694, 02 грн за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики від 05 лютого 2014 року, а також стягнути з відповідача на його користь витрати щодо сплати судового збору в сумі 8 000, 00 грн.

ОСОБА_2 у серпні 2015 року подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , в якій, з урахуванням уточнень, просив суд визнати договір безвідсоткової позики, укладений 05 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ним, удаваним та таким, що приховує договір поставки. Також просив розірвати договір поставки, який був укладений між ними в усній формі.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором безвідсоткової позики від 05 лютого 2014 року в розмірі 231 580, 00 євро, що станом на 12 листопада 2017 року становить 7 156 423, 41 грн, 10 % річних від простроченої суми - 23 201, 00 євро за період від 31 травня 2014 року до 31 травня 2015 року в розмірі 2 320, 00 євро, що станом на 12 листопада 2017 року становить 71 694, 02 грн та судовий збір в сумі 8 000 грн, а всього - 7 236 117, 43 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики удаваним правочином і розірвання договору відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду міста Києві від 07 листопада 2018 року без змін.

ОСОБА_2 08 травня 2019 року звезрнувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києві від 07 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2

ОСОБА_1 11 листопада 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києві від 07 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року.

ОСОБА_2 25 листопада 2020 року звернувся до Верховного Суду із клопотанням про залишення без розгляду відзиву ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року відмовлено.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX), який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що касаційну скаргу у справі, що переглядається, подано у травні 2019 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що Верховний Суд у складі колегії суддів не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики удаваним правочином у розірвання договору, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 рокупризначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 26 травня 2021 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик