ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2/2218/144/11
Провадження № 22-ц/4820/811/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Чебан О.М.

розглянув у відкритому судову засіданні цивільну справу № 2/2218/144/11 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 02 квітня 2021 року у складі судді Карплюка О.І. по цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В березні 2021 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду із заявою та просило замінити сторону виконавчого провадження ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» вказувало, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2012 року в цивільній справі №2/2218/35/12 за результатом розгляду первинної позовної заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до АБ «Укргазбанк, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним та за позовом ОСОБА_4 до АБ «Укргазбанк», треті особи ОСОБА_1 виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визнання недійсним договору іпотеки позов АБ «Укргазбанк» було задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку 142961,65 доларів США та пеню в сумі 157715 грн. 32 коп., у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №792008/2л від 27 лютого 2008 року в розмірі 142961,65 доларів США та пені в сумі 157715 грн. 32 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши початкову ціну реалізації іпотеки у розмірі 862000 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» штраф в розмірі 43100 грн., стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 910 грн. з кожного, у визнанні договору іпотеки недійсним відмовлено. Вказане рішення суду набрало чинності 06.06.2012 року.

Під час розгляду вказаної цивільної справи ОСОБА_1 , будучи власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 74 кв.м. та власником квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 43,8 кв.м. за тією ж адресою замовив в управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області реконструкцію двох квартир АДРЕСА_2 та № 189 під одну житлову квартиру АДРЕСА_4 . 17 жовтня 2011 року було замовлено декларацію про готовність квартири АДРЕСА_3 до експлуатації № ХМ3.

На підставі цієї реконструкції квартир №№ 188,189 ОСОБА_1 погасив свідоцтво про право власності від 03.10.2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 і свідоцтво про право власності від 03.10.2006, реєстраційний номер 16246275 на зазначені дві окремі квартири та отримав нове свідоцтво про право власності від 31.10.2011 року на ім`я ОСОБА_1 . Новоствореній квартирі було присвоєно № НОМЕР_2 та зареєстровано в реєстрі прав власності за № 35016193. Загальна площа квартири після об`єднання становить 117,1 кв.м., житлова 62,8 кв.м.

В подальшому, з метою уникнення відповідальності щодо звернення стягнення на предмет іпотеки банком, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка була об`єднана з іншою, та виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року, на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Оксанюк А.А. було здійснено відчуження квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 117,1 кв.м. ОСОБА_5 .

Далі спірна квартира на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2019 року була продана вже ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення умов договору іпотеки здійснив відчуження спірної квартири і виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року стало неможливим, оскільки змінився боржник у останньому виконавчому проваджені № 60390927.

Отже, заявник вважав, що відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку», придбавши квартиру, ОСОБА_2 набула статусу іпотекодавця, та набула всі права і обов`язки у зобов`язанні між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 . Тому заявник просив задоволити заяву та замінити сторону виконавчого провадження ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02 квітня 2021 року у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження було відмовлено. Відмовляючи у задоволенні заяви суд вказав, що оскільки договір купівлі-продажу в судовому порядку не оскаржувався, тому підстав для заміни сторони у виконавчому провадження суд не має.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою АБ «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, просить скасувати ухвалу, поставити нову, якою задоволити заяву.

Апелянт вказує, що відмовляючи у задоволенні заяви суд, фактично порушив його права та інтереси.

При вирішенні спору, суд не взяв до уваги судову практику з вирішення подібних справ, зокрема, постанови Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року по справі № 6-2026цс16, а також постанови Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 01.03.2021 року № 201/16014/13-ц (61-9098сво20).

Вказує, що судом також проігноровано положення Закону України «Про іпотеку», зокрема, статті 23. Також зазначає, що у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав та обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні судом першої інстанції не встановлено факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах. Однак, судом першої інстанції було проігноровано вказані положення.

Апелянт вважає, що на підставі договору купівлі-продажу та положень ст. 23 «Про іпотеку» до ОСОБА_2 перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що належали ОСОБА_1 , у тому числі боржника у виконавчому провадженні, що є підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні.

Також апелянт вказує, що оскаржувана ухвала не відповідає критеріям обґрунтованості судового рішення, які закріплені в рішенні Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року по справі № 63566/00 справа «Проніна проти України», оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено підстав для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, де просить апеляційну скаргу АБ «Укргазбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 02 квітня 2020 року без змін.

Вказує, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року було скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29 травня 2020 року, яким задоволено позов АБ «Укргазбанк» до неї, ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та прийнято нове рішення, яким у позові АБ «Укргазбанк» відмовлено.

ОСОБА_2 вважає, що майно, яке було предметом іпотеки і на яке було звернуто стягнення квартира АДРЕСА_2 , станом на 2011 рік, юридично перестало існувати. Вибуття предмету іпотеки відбулось у спосіб, який не передбачає переходу до неї обов`язків іпотокодавця.

Юридичне оформлення вибуття з предмету іпотеки квартири АДРЕСА_2 шляхом її приєднання до квартир № НОМЕР_2 було завершено в жовтні 2011 року. Тобто в одній квартирі поєдналося два об`єкти, до складу квартири АДРЕСА_5 , а не навпаки.

Вказує, що в редакції статті 5 Закону України «Про іпотеку» станом на 16.10.2011 року іпотека не поширюється на квартиру АДРЕСА_3 оскільки перебудування, добування, реконструкція об`єкту іпотеки було зроблено з отриманням відповідних дозволів контролюючих органів, об`єкт нерухомості виділений в натурі, реєстрація права власності відбулась на окремий об`єкт нерухомості, а такий об`єкт нерухомості як квартира за АДРЕСА_2 перестав існувати. Крім того, оскільки реєстрація права власності відбулася у 2011 році, предмет іпотеки теж у 2011 році перестав існувати, тому внесені у 2018 році зміни у ст. 5 вищевказаного Закону, які набрали чинності у 2019 році, не можуть застосовуватися у зворотному порядку, на майно, реконструйоване до внесення змін у нормативний акт.

Також, зазначає, що оскільки предмет іпотеки на який звернуто стягнення юридично перестав існувати, то і звернення стягнення, а також заміна сторони виконавчого провадження є неможливим з наведених підстав.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по слідуючим мотивам.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Так, судом встановлено, що 27 лютого 2008 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 792008/2л, відповідно до умов якого останньому наданий кредит у сумі 120000 доларів США строком до 25 лютого 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12,9% річних.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника за даним кредитним договором між ПАТ АТ «Укргазбанк» і ОСОБА_1 27 лютого 2008 року був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Сорокатюк Н.А. і зареєстрований за № 431. Предметом іпотеки за договором є квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 74,0 кв. м, , яка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого управлінням житлово-комунального господарства 03 жовтня 2006 року і зареєстрованого Хмельницьким БТІ.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2012 року у справі № 2/2218/35/12 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 142961,65 доларів США, пеню та у сумі 157715,32 грн.

Звернуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 792008/2л від 27 лютого 2008 року у розмірі 142961,65 доларів США і пені у сумі 157715,32 грн. стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 жовтня 2006 року. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів і визначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки у розмірі 862000 грн.

17 жовтня 2011 року зареєстрована декларація № ХМ3 про готовність квартири АДРЕСА_3 до експлуатації внаслідок реконструкції двох квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 під одну житлову квартиру АДРЕСА_4 .

Внаслідок реконструкції квартир АДРЕСА_2 і № 189 ОСОБА_1 погасив свідоцтва про право власності від 03 жовтня 2006 року, реєстраційний номер № 16244024 і № 16246275 на дві окремі квартири та отримав нове свідоцтво про право власності від 31 жовтня 2011 року. Право власності було зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 35016193, що підтверджується листом Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 03 жовтня 2019 року № 500/01-18.

На підставі договору купівлі-продажу ВРХ № 159644 від 18 серпня 2010 року квартира АДРЕСА_7 , ОСОБА_6 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16 квітня 2019 року квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_2 . Право власності відповідачки на нерухоме майно зареєстровано у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В органах ДВС на примусовому виконанні перебував виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду № 2/2218/35/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 74 кв. м за адресою АДРЕСА_8 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , у рахунок погашення заборгованості на користь ПАТ АБ «Укргазбанк». Виконавче провадження було відкрито 16 липня 2013 року. Виконавчий документ у подальшому неодноразово повторно пред`являвся до виконання. В останнє виконавче провадження № 60390927 завершено 10 грудня 2019 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з дією мораторію на звернення стягнення на нерухоме майно за кредитами в іноземній валюті. Виконавчий лист з відповідною відміткою повернений стягувачеві.

В жовтні 2019 року Публічне акціонерне товариств Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому просило у рахунок задоволення вимог за кредитним договором № 792008/2л від 27 лютого 2008 року у розмірі 142961,65 доларів США і пені у сумі 157715,32 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 117,1 кв. м у частині площі 74 кв. м, яка виступила предметом іпотеки за іпотечним договором від 27 лютого 2008 року, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16 квітня 2019 року. Установити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною у розмірі 862000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2020 року позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_4 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

При цьому апеляційний суд виходив з того, що оскільки рішенням суду від 28 березня 2012 року у справі № 2/2218/35/12 звернуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , яка була реконструйована в квартиру АДРЕСА_3 за цією ж адресою, то повторне звернення стягнення на іпотечне майно з тих самих підстав нормами чинного законодавства України не передбачено.

Новоствореним об`єктом нерухомості вважається виключно об`єкт, створений без прив`язок до іншого, вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елементів. Уже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, а тому квартира АДРЕСА_4 не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, оскільки створена з прив`язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для вирішення процесуальних питань при виконанні рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2012 року у справі № 2/2218/35/12, а не підстави для повторного звернення з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення тієї ж заборгованості за кредитним договором (142961,65 доларів США і пені у сумі 157715,32 грн.).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи, рішеннями судів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна. У разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

Новоствореним об`єктом нерухомості вважається виключно об`кт створений без прив`язок до іншого, вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елюентів. Тобто не є новоствореним об`єктом нерухомого майна вже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 квітня 2018 року в справі № 161/3376/17, від 04 липня 2018 року в справі № 335/640/15, від 10.12.2020 року в справі № 727/8413/17.

Отже квартира АДРЕСА_4 не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, оскільки створена з прив`язкою до вже існуючої заставленої нерухомості - квартири АДРЕСА_6 , з використанням її функціональних елементів. Тобто предмет іпотеки - квартира АДРЕСА_6 , за рахунок об`єднання з квартирою АДРЕСА_3 за цією ж адресою змінився за зовнішніми та внутрішніми параметрами, однак не перестала існувати як об`єкт нерухомості, хоча їй був присвоєний номер 189.

За нормами ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

За змістом цієї норми на особу, до якої перейшло право власності на майно, обтяжене іпотекою, навіть у випадках, коли до її відома не було доведено інформації про обтяження майна іпотекою, переходять всі права та обов`язки іпотекодавця.

Отже, в разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначені норми ст. 442 ЦПК України мають імперативний характер, оскільки в них прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження , а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Така правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від -9 грудня 2019 року в справі № 2-3627/09.

Крім того згідно до вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, підставою заміни сторони внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

В даній справі встановлено, що після реконструкції шляхом об`єднання з квартирою АДРЕСА_3 за цією ж адресою предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_6 , на яку звернуто стягнення і яка належала іпотекодавцю, була відчужена на користь ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

В Першому відділі державної виконавчої служби м. Хмельницького перебувало виконавче провадження № 68390927 з примусового виконання вказаного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 .

За таких обставин колегія суддів вважає, що на підставі договору купівлі-продажу відповідно до ст.ст. 3, 5, 23 Закону України «Про іпотеку» до ОСОБА_2 перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором, у тому обсязі й на тих умовах, на яких вони належали ОСОБА_1 на момент укладення цього договору, у тому числі права й обов`язки боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, отже ОСОБА_2 є правонаступником іпотекодавця ОСОБА_1 у вказаних правовідносинах, а тому заява банку про заміну сторони виконавчого провадження ОСОБА_1 на ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Така правова позиція відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судами.

На вказані обставини, правові позиції Верховного Суду та норми чинного законодавства суд першої інстанції уваги не звернув, свою ухвалу щодо відмовив в задоволенні заяви взагалі не мотивував, пославшись лише на не оскарження договору купівлі-продажу предмету іпотеки, що взагалі з огляду на норми Закону України «Про іпотеку» не має значення при вирішенні даної заяви.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ПАТ АБ «Укргазбанк».

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 02 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:

Заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження боржника ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 травня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох