Справа №295/2351/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої судді Перекупка І.Г.,

при секретарі судового засідання Капустинській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :10:006:0078, площею 0,0206 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :10:006:0079, площею 0,0029 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначила, що вона є єдиною спадкоємицею за законом майна померлої матері - ОСОБА_2 . Спадкодавець заповіту не залишила. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка за кадастровим номером :10:006:0078, площею 0,0206 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка за кадастровим номером :10:006:0079, площею 0,0029 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області від 19.01.2021 року № 60/02-31 відмовлено мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку. Таким чином, позивач позбавлений можливості оформити спадкове майно у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак від її представника на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить справу розглядати за її відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Територіальної громади в особі Житомирської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на електронну адресу суду надійшло клопотання, відповідно до якого просить розглянути справу за відсутності її представника.

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 17.08.1967 року серія НОМЕР_1 , ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 .(а.с. 44)

ОСОБА_3 30.01.1988 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія НОМЕР_2 . Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині ОСОБА_6 . (а.с. 42)

ОСОБА_4 28.04.1988 року уклала шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія НОМЕР_3 . Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині ОСОБА_8 . (а.с. 43)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією про смерть серія НОМЕР_4 . (а.с. 7, 36)

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка за кадастровим номером :10:006:0078, площею 0,0206 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка за кадастровим номером :10:006:0079, площею 0,0029 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області від 19.01.2021 року № 60/02-31 відмовлено мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку. (а.с. 8, 93)

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії II - ЖТ № 044419 від 15.01.1998 року, спадкодавцю - ОСОБА_2 та ОСОБА_9 передано земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0580 га; на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до угоди про поділ на окремі будинковолодіння за АДРЕСА_2 , відповідно до якої погоджено і затверджено поділ земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та згідно з якою спадкодавиці ОСОБА_2 належатиме земельна ділянка АДРЕСА_3 , площею 0,0235 га ( в т.ч. ділянка, обмежена у використанні (надання проходу, проїзду) - 0,0031 га).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 2020, виданого 05.10.2020 р. право власності на новостворену земельну ділянку за кадастровим номером :10:006:0078, площею 0,0206 га за ОСОБА_2 не зареєстроване.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 2020, виданого 05.10.2020 р. право власності на новостворену земельну ділянку за кадастровим номером :10:006:0079, площею 0,0029 га за ОСОБА_2 не зареєстроване. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, вступив у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки проживала з нею.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :10:006:0078, площею 0,0206 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :10:006:0079, площею 0,0029 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 )

Відповідач: Територіальна громада в особі Житомирської міської ради (місцезнаходження - м. Житомир, м-н ім. С. П. Корольова, 4/2, ).

Суддя І.Г. Перекупка