Справа №2-1725/11
Провадження №6/463/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мармаша В.Я.

за участю секретаря судових засідань Заставної С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Щорса, 36Б, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, буд. 5Б, ) у виконавчому листі, виданому для примусового виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2011 року у цивільній справі № 2-1725/11 про стягнення з ОСОБА_1 1248841,40 грн. боргу за кредитними договорами №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року.

Заяву мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2011 року у цивільній справі № 2-1725/11 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» 1248841,40 грн. боргу за кредитними договорами №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року та 1820,00 грн. судових витрат у справі.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, в тому числі і прав вимог за кредитним договором №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 10.12.2012 року (справа №2-1725/2011) замінено сторону виконавчого провадження: стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» по зобов`язанню боржника ОСОБА_1 .

30.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №2298/К про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі договором кредиту №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року. А відтак ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .

У зв`язку із чим заявник звернувся до суду з відповідною заявою, яку просить задоволити.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Просив розгляд заяви про заміну стягувача проводити у його відсутності. Крім того, 09.02.2021 року скерував на адресу суду відповідь на відзив (на заперечення) боржника ОСОБА_1 , згідно яких просив надані боржником заперечення відхилити за необгрунтованістю, а вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» задовольнити в повному обсязі. Покликаючись на позиції Верховного Суду, в тому числі висловлену 21.03.2018 року у справі №6-1355/10, зазначив про те, що заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива, як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження. Процесуальне правонаступництво це наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав та обов`язків сторони, яка вибула в цих правовідносинах, а тому при наявності доказів (належних та допустимих) правонаступництва, право заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) є беззаперечним. За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. На думку представника заявника, відмова в заміні стягувача на правонаступника фактично унеможливить виконання прийнятого судового рішення у справі, яке набрало законної сили, що є недопустимим.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Дельта Банк»в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Коваленко Н.О. до судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Крім того, 25.01.2021 року боржник ОСОБА_1 подав заперечення, згідно яких просив у задоволенні заяви про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовити за безпідставністю та недоведеністю заявлених вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що уже більше як шість років пройшло з часу закриття виконавчого провадження і повернення виконавчого документа про стягнення з нього заборгованості за кредитними договорами на користь ПАТ «Дельта Банк». На сьогоднішній день відсутнє будь-яке виконавче провадження щодо нього, а відтак вважає, що абсолютно неможлива заміна стягувача у неіснуючому виконавчому провадженні. Більше того, в порядку ст.442 ЦПК України неможлива заміна сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником. Вважає, що заявником не долучено до матеріалів справи належні та допустимі докази уступки та переходу права вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитними договорами №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року. Із поданої заяви та додатків до неї не вбачається, чи передані заявнику оригінали цих договорів.

Фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України 29.03.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до положень абз. 1 ч.5ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із п.1 ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ч.1ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст.442 ЦПК України).

З урахуванням положень ч.5 ст.442 ЦПК України щодо можливості заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, суд вважає хибними заперечення боржника в частині про те, що стягувач не може бути замінений поза межами виконавчого провадження.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2011 року у цивільній справі № 2-1725/11 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» 1248841,40 грн. боргу за кредитними договорами №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року та 1820,00 грн. судових витрат у справі.

Судом встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, в тому числі і прав вимог за кредитним договором №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 10.12.2012 року (справа №2-1725/2011) замінено сторону виконавчого провадження: стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» по зобов`язанню боржника ОСОБА_1 .

30.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №2298/К про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі договором кредиту №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року. А відтак ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, Договір №2298/К про відступлення права вимоги від 30.07.2020 року та додаток до нього витяг з Додатку №1 до договору №2298/К, копії яких долучені до матеріалів справи, свідчать про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року, на підставі яких було вирішено стягнути заборгованість згідно рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2011 року у цивільній справі № 2-1725/11.

З долученої боржником до матеріалів справи копії постанови від 20.06.2014 року про повернення виконавчого документа стягувача судом встановлено, що рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2011 року у цивільній справі № 2-1725/11 в повному обсязі не виконано у зв`язку із недостатністю в боржника майна для погашення заборгованості. А відтак державним виконавцем було прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувача та роз`яснено право повторно пред`явити його до виконання.

Зважаючи на вищенаведене суд приходить до висновку, що оскільки рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2011 року в повній мірі не виконане, заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набув право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 по вказаному рішенню, а тому суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та підставною, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

постановив:

заяву - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Щорса, 36Б, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, буд. 5Б, ) у виконавчому листі, виданому для примусового виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2011 року у цивільній справі № 2-1725/11 про стягнення з ОСОБА_1 1248841,40 грн. боргу за кредитними договорами №0 від 08.06.2007 року, №0 від 01.08.2007 року, №0 від 14.11.2007 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: Мармаш В.Я.