Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/344/21
Провадження № 2/936/118/2021
13.05.2021 смт. Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Павлюк С.С.
з участю секретаря- Собран Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 до Воловецької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,
Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до відповідача, у якому просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що матері позивача ОСОБА_3 належав житловий будинок АДРЕСА_1 . 20.02.2014 року мати позивача померла. На день смерті ОСОБА_3 з нею у спадковому житловому будинку проживав її син ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину після матері ОСОБА_3 , однак не оформив належним чином свої спадкові права. ІНФОРМАЦІЯ_1 брат позивача ОСОБА_4 помер і після його смерті позивач звернулася до Воловецької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її брата ОСОБА_4 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у зв?язку з тим, що ОСОБА_4 не оформив своїх спадкових прав та через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, за таких обставин позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 .
Позивач в судове засідання не прибула, її представник скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Представник відповідача Воловецької селищної ради в судове засідання також не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
За життя ОСОБА_3 володіла житловим будинком АДРЕСА_2 , підтвердженням чого є будівельний паспорт на забудову земельної ділянки від 16.05.1985 року, свідоцтво № НОМЕР_2 на забудову садиби від 16.05.1985 року, витяг з рішення №64 виконкому Воловецької районної ради народних депутатів від 10.04.1985 року.
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .
Як вбачається із довідки виконавчого комітету Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області №187 від 10.03.2021 року на день смерті ОСОБА_3 з нею у спадковому будинку за адресою АДРЕСА_1 був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв так як постійно проживав із спадкодавцем і від прийняття спадщини не відмовився але в той же час своїх спадкових прав не оформив.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 24.05.2019 року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Після смерті ОСОБА_4 , позивачка звернулась до В:ловецької державної нотаріальної контори із заявою для оформлення спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її брата, так як інш спадкоємці відсутні, заповіту ОСОБА_4 не залишив, а сама позивачка є спадкоємцем другої черги відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України.
Як вбачається із постанови держаного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної конторі ОСОБА_5 від 29.01.2021 року позивачці відмовлено у видачі на її ім`ї свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата спадкоємця - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_3 належного його матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки спадщину після смерті якої ОСОБА_4 прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії, відсутній правовстановлюючиї документ на житловий будинок, виданий на ім`я ОСОБА_3 або ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке згідно зі ст. 1217 цього Кодексу здійснюється за заповітом або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 цієї норми у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
ОСОБА_4 за життя заповіту не складав, а тому спадкування за ним здійснюється за законом.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно з приписами ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька , так і з боку матері.
Підстави для усунення позивача від спадкування, передбачені ст. 1224 ЦК України відсутні.
Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.
Позивач звернулася до державного нотаріуса, щоб видала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак згідно постанови державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. від 29.01.2021 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини.
Позивач використала всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, однак їй в цьому відмовлено з наданням правового обґрунтування.
Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, тому підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що позивач не ставить перед судом вимоги про його розгляд і вимог до відповідача у цій частині немає.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;
представник позивача:Чобалько Михайло Володимирович, місце знаходження: АДРЕСА_5 ;
відповідач: Воловецька селищна рада, місце знаходження: вул. Пушкіна, 7, смт.Воловець Мукачівський район Закарпатська область, ЄДРПОУ-04350240.
Суддя: Павлюк С.С.