Справа № 188/1536/20
Провадження № 2/188/95/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районн ий суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/1536/20

позивач : ОСОБА_1

відповідач: Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області

про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме домоволодіння.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 05 березня 2015 року, актовий запис № 45.

Спадкоємців першої черги після смерті спадкодавця немає.

За життя, а саме, 31 березня 2008 року ОСОБА_3 склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Цим заповітом ОСОБА_3 зробив розпорядження, відповідно до якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, заповів у власність ОСОБА_1 .

На момент відкриття спадщини - момент смерті спадкодавця, ОСОБА_3 належало домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок та господарчі споруди були збудовані ще в 1975 році. З невідомих причин на вказаний вище житловий будинок та господарські будівлі не збереглося правовстановлюючих документів.

На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 01.09.2020 № 973, тому, відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище домоволодіння.

17.09.2020р. державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Така постанова мотивована тим, що нотаріусу не було надано правовстановлюючих документів на відповідне домоволодіння.

Підтвердженням того, що спадкодавець є належним власником зазначеного домоволодіння є довідка № 455 від 10.09.2020, видана Павлоградським МЕТІ на запит нотаріуса про те, що право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 станом на 08.07.1988 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08.07.1988 Петропавлівським райвиконкомом.

З метою визначення ринкової вартості зазначеного вище домоволодіння позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності - TOB «Монумент». Відповідно до висновків про оцінку майна: житлового будинку загальною площею 60,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ринкова вартість вказаного нерухомого майна станом на 04 листопада 2020 року складає 40 000,00 грн.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Сторона позивача подала до суду заяву про розгляд позову у її відсутність.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, позов визнають.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, позивач спадщину прийняв.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та заповіту, посвідченого 31.03.2008 року секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Петропавлівського району, спадкодавець, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і все своє майно заповідав ОСОБА_1 , позивачу по справі.

Після смерті спадкодавця спадщину фактично прийняв ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки ЦНАП виконкому Миколаївської сільської ради №973 від 01.09.2020 року ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з ним за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до технічного паспорту інв.справа №ДМР0709/4 реєстраційний номер 363-2020 домоволодіння АДРЕСА_1 складається з житлового будинку літера «А», загальною площею приміщень 60,9 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м. літньої кухні «Б», гараж «В», вбиральня «Г», літній душ «Д», огорожу № 1-2.

Довідкою КП Павлоградське МБТІ №455 від 10.09.2020 року право власності за зазначеною адресою було зареєстровано за спадкодавцем - ОСОБА_3 станом на 08.07.1988 року.

Відповідно до Правової позиції викладеній у Постанові ВС від 13.01.2021 по справі № 640/21456/18 (№ в ЄДРСР 94296935) при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Звітом про оцінку майна від 04.11.2020 року підтверджується ринкова вартість домоволодіння за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій №181/02-31 від 17.09.2020 року підтверджується, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видано у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння.

Відповідно до довідки виконкому Миколаївської сільської ради №935 від 22.12.2020 року за померлим ОСОБА_3 правомірно закріплена земельна ділянка площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд.

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61467933 підтверджується реєстрація спадкової справи.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спадкодавця обмеження та підстави для відмови у задоволенні позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивача, надані ним на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що позивач просить залишити їх за ним і не стягує їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1241, 1268, 1270, 1272-1274 ЦК України , суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: на житловий будинок літера «А», загальною площею приміщень 60,9 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м. та літню кухню «Б», гараж «В», вбиральню «Г», літній душ «Д», огорожу № 1-2, після смерті ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна