Провадження № 2/761/2626/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Колодяжному В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (далі - ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України»), у якому просив стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на його користь компенсацію в розмірі 7 485 грн та 5 000 грн моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що ним було придбано авіаквиток на авіарейс № PS 813 за маршрутом Київ-Будапешт з датою відправлення 06.01.2019 року о 14 год. 10 хв., однак, рейс було затримано понад розумні строки - на 04 год. 45 хв. у зв`язку з відсутністю резервних повітряних суден.

У зв`язку з зазначеним, позивач вважає, що відповідач має відшкодувати йому компенсацію в сумі 250 Євро, що в еквіваленті становить 7 485 грн. Також, відповідачем завдано йому значних та глибоких душевних страждань, які полягали у порушенні життєвого укладу та планів на відпочинок, та оціненф ним в 5 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від. 27.05.2020 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, було направлено до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2020 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

03.08.2020 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

13.10.2020 від відповідача надійшов відзив.

21.10.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив.

08.12.2020 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В. продовжено подальший розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положеннями ст. 910 ЦК України встановлено, що за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

При цьому згідно п.п.1, 2 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року за № 735, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.12.2012 року за № 2219/22531 (надалі - «Правила»), пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення, крім випадків, визначених у пункті 4 цієї глави.

Судом встановлено, що позивач придбав авіаквиток на авіарейс № PS 813 за маршрутом Київ-Будапешт з датою відправлення 06.01.2019 року о 14 год. 10 хв.

Отже, з урахуванням вищенаведених положень законодавства, судом достовірно встановлено, що між сторонами було укладено Договір перевезення, відповідно до умов якого відповідач, як перевізник, зобов`язався надати позивачам транспортні послуги, а позивачі, в свою чергу, оплатили встановлену плату за проїзд.

Проте, згідно листа начальника юридичної служби ДП МА «Бориспіль» №35-22-64 від 11.02.2019 року, направленого засобами електронного зв`язку позивачу, авіарейс № PS 813 за маршрутом Київ-Будапешт з датою відправлення 06.01.2019 року було затримано через відсутність резервних повітряних суден авіакомпанії (а.с.9). Дана обставина підтверджується також витягом з електронних баз щодо вказаного рейсу. Так, у графі «затримка рейсу» зазначений код затримки - 47, тобто «відсутність запланованих резервних літаків».

Тобто, рейс PS 813 було затримано через технічні причини, які перешкоджали безпечному виконанню польоту та могли загрожувати життю і здоров`ю пасажирів.

Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався, серед іншого, на те, що оскільки вищевказаний рейс було затримано, відповідач має відшкодувати йому компенсаційні виплати за затримку рейсу у розмірі 250 Євро.

Так, при вирішенні спірних правовідносин суд застосовує національне законодавство України та чинне для України міжнародне право, а саме: Конвенцію про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28.05.1999 року, ратифіковану Україною Законом №685-VI від 17.12.2008 року (надалі - Монреальська конвенція), Конвенцію для уніфікації деяких правил, що стосуються міжнародних повітряних перевезень» від 12.10.1929 року, ратифіковану Українською РСР Законом №995_181 від 14.08.1959 року (надалі - Варшавська конвенція), Повітряний кодекс України та Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року №735, зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 28.12.2012 року №2219/22531 (надалі - Правила).

Як встановлено вимогами ч.1 ст. 922 ЦК України, ст. 19 Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28.05.1999 року, ратифіковану Україною Законом № 685-VІ від 17 грудня 2008р. (далі по тексту - Монреальська конвенція), п.1 глави 2 розділу XXVIІ Правил та Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу авіакомпанії МАУ встановлено, що перевізник не несе відповідальності за порушення строку доставки пасажира до пункту призначення, якщо це порушення сталося внаслідок непереборної сили, усунення несправності транспортного засобу, яка загрожувала життю та здоров`ю пасажирів чи за інших обставин, що не залежали від перевізника.

Відповідно до положень Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу авіакомпанії МАУ перевізник може затримати або скасувати рейс як з комерційних причин, так і з причин, які не залежать від нього. Компенсація в разі затримки рейсу не передбачена.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача компенсації за затримку рейсу задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, у відповідності з п.9 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Разом з тим, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.п.2, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, суди мають розглядати спори про відшкодування заподіяної фізичної моральної (немайнової) шкоди тільки у тих випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції, або випливає з її положень, або у випадках, коли можливість відшкодування моральної шкоди безпосередньо та чітко визначено у галузевому та/або спеціальному законодавстві, яке регулює спірні правовідносини сторін. Суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і правовідносин якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що надання неякісних послуг завдало йому значних та глибоких душевних страждань, які полягали у порушенні життєвого укладу та планів на відпочинок.

Разом з тим, судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли між сторонам, відносяться до галузі повітряного права, та відповідно регулюються Повітряним кодексом України, а також Монреальською конвенцією, положеннями яких не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі затримки та/або скасування рейсу.

Таким чином, беручи до уваги те, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов висновку, що у їх задоволенні також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: