Справа № 462/2407/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Аврамишиної Д.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Другої Львівської державної нотаріальної контори про усунення від права спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про усунення відповідачів від права на спадкування, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Однак, протягом 2001-2003 років ОСОБА_5 тяжко захворів, через похилий вік та хворобу був у безпорадному стані, потребував постійного догляду і матеріальної допомоги. Відповідачам було відомо про важкий стан батька і до них вона неодноразово зверталась з даного приводу. Однак відповідачі не здійснювали за ним догляду, не надавали матеріальної та фізичної допомоги. Просить усунути відповідачів від права спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку із тим, що вони ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік і непрацездатність був у безпорадному стані та якому потрібна була така допомога.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що відповідачі жодним чином не ухилялись від надання допомоги батькові ОСОБА_5 . За жодною допомогою щодо утримання батька, ані він, ані позивач до них не звертались. Просять у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу слід розглядати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Позивач, 17 травня 2017 та 09 листопада 2018 року, звернулась до суду із клопотаннями про витребування документів та виклик свідків, які судом були задоволені.

Представник відповідача, 21 травня 2018 року, звернувся до суду із клопотаннями про виклик свідків, яке судом було задоволено.

Позивач, 09 листопада 2018 року, звернулась до суду із клопотаннями про призначення судової посмертної медичної експертизи, яке судом було задоволено.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як спадкоємці першої черги після смерті батька.

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд повинен установити, як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи і лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Однак, в судовому засіданні, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, позивачем не надано жодних належних, достовірних, достатніх, допустимих доказів, а судом не отримано таких доказів на підтвердження того факту, що спадкодавець ОСОБА_5 знаходився у безпорадному стані, оскільки з наданих позивачем медичних документів щодо спадкодавця ОСОБА_5 не можливо встановити, що його стан був безпорадним, оскільки в таких документах відсутні відомості щодо потреби у постійному стронньому догляді.

Зокрема, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 232 від 05 січня 2021 року чітко встановлено потребу померлого ОСОБА_5 у догляді з приводу його захворювань, проте комісія не може встановити в якому об`ємі та протягом якого періоду часу, що на переконання суду, спростовує твердження позивача про встановлення даною експертизою саме безпорадного стану померлого.

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів, що спадкодавець ОСОБА_5 потребував допомоги, зокрема, допомоги саме відповідачів, а також, що він звертався до відповідачів з проханням надати йому будь-яку допомогу, а відповідачі категорично відмовились, ухилялись від надання йому такої допомоги, усвідомлюючи свій обов`язок та маючи можливість його виконувати.

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суд не надає їм віри, оскільки такі покази не містять жодних відомостей про те, що ОСОБА_5 потребував допомоги та догляду саме з боку відповідачів та вони ухилялись від надання такої допомоги.

Також суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки вони не містять жодних відомостей про те, чи здійснювали відповідачі догляд за спадкодавцем ОСОБА_5 , чи потребував він їхнього догляду, чи звертався до них із таким проханням.

Крім того, дані свідки не були близькими товаришами чи не перебували у родинних відносинах з ОСОБА_5 , а відтак не можуть достеменно надати оцінку спілкуванню та відносинам між батьком ОСОБА_5 та його дітьми, якими є відповідачі.

Також, враховуючи окреме проживання спадкодавця ОСОБА_5 та відповідачів, відсутність відповідачів поряд із батьком та спілкування між ними по телефону, не розцінюється судом, як умисне ухилення від дій, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

В ході судового розгляду, як сторони так і свідки не вказували на те, що померлий ОСОБА_5 звертався до відповідачів з проханням наданням йому будь-яку допомоги чи скаржився на те, що така допомога йому потрібна, а відповідачі ухилялись та не бажали її надавати.

Крім того, суд вважає, що даний спір зумовлений виключно тривалим особистим конфліктом сторін, а відтак, суд вважає доведеним, що відповідачі мають право на спадкування після смерті ОСОБА_5 , оскільки судом, в ході розгляду справи, не встановлено, як факту умисного ухилення відповідачів від надання спадкодавцеві допомоги, так і факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через тяжку хворобу та потребу спадкодавця в допомозі саме відповідачів.

А також, згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак позивач, протягом усього часу розгляду справи, не пояснила суду та не навела жодних аргументів, щодо порушення її прав та інтересів з боку відповідачів та як саме спадкові права відповідачів зачіпають її.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому у їх задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що розподіл судових витрат проводити не слід.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Другої Львівської державної нотаріальної контори про усунення від права спадкування відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2021 року.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш