Справа №303/3674/21
2/303/1242/21
УХВАЛА

11 травня 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкір Ю.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Мукачівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав заяву і про забезпечення позову в якій просить суд накласти арешт та заборонити відчуження у будь-якій спосіб житлового будинку в АДРЕСА_1 з надвірними будівлями і спорудами.

Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні в Мукачівському РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження №58928753 з примусового виконання виконавчого листа №0417/17749/2012 від 20.11.2015 року виданого Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів. Постановою державного виконавця від 23.02.2021 року описано та накладено арешт на нерухоме майно житловий будинок в АДРЕСА_1 . Таким чином, у разі невжиття заходів забезпечення позову відділ ДВС матиме змогу реалізувати нерухоме майно.

Заява про забезпечення позову розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, тобто не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановлення обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 151 ЦПК України передбачені вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в п. 3, 4, 7 ч. 1, в якій повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, в пункті 2 цієї ж Постанови, Верховний Суд України роз`яснив, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Так, із наданих позивачем матеріалів вбачається, що на виконанні Мукачівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавчий лист №0417/17749/2012 виданий 20.11.2015 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровськ про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 507 260 гривень 01 копійки.

Крім цього, з поданих матеріалів позивача також вбачається, що між позивачем і відповідачем відсутній спір, даний факт відображений як у позовній заяві, так і в нотаріально засвідченій заяві відповідача про не заперечення ним заявлених позовних вимог, що у свою чергу може бути вирішено між сторонами в позасудовому порядку.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суддя приходить до висновку, що оскільки з матеріалів справи між позивачем і відповідачем не вбачається спір, а також у разі задоволення заяви про забезпечення позову будуть порушені права та охоронювані законом інтереси АТ КБ «ПриватБанк» на стадії виконання рішення суду у ВП №58928753, а отже у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про накладення арешту та заборони відчуження у будь-який спосіб житлового будинку в АДРЕСА_1 з надвірними будівлями і спорудами відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір