Справа №551/372/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2021 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Лук`яненка С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Полтавської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства « Агроекологія » про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, -

в с т а н о в и в:

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства «Агроекологія» / далі ПП «Агроекологія» / про стягнення орендної плати у розмірі 15 400,00 грн.

Позов обґрунтовує тим, що 06 травня 2008 року між його матір`ю ОСОБА_2 та ПП « Агроекологія » було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5.25 га, кадастровий номер :00:014:0108, яка розташована на території Михайликівської сільської ради Шишацького району Полтавської області.

Після смерті матері / 15 листопада 2013 року /, він 23 серпня 2016 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку, однак, незважаючи на викладене та дію договору оренди, відповідач не сплатив орендну плату за 2016 рік. При цьому, за рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 21 серпня 2017 року у справі № 551/1064/16-ц договір оренди землі від 06 травня 2008 року було розірвано.

З огляду на наведене, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати орендної плати за Договором оренди землі від 06 травня 2018 року за 2016 рік у розмірі 15 400,00 грн. Такий розмір заборгованості позивачем визначений з аналогічних сум, які були виплачені орендодавцям ПП « Агроекологія » у 2016 році за користування аналогічними за площами земельними ділянками.

Позивач та його представник - адвокат Лук`яненко С.Л. у судовому засіданні просили позов задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим, про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив / а. с. 116, т. 2 /.

Натомість, у поданому до суду відзиві / а. с. 46 - 50, т. 1 / та доповненнях до відзиву / а. с. 59 - 60, т. 1 /, окрім іншого, вказував й на те, що орендодавець ОСОБА_2 , правонаступником якої являється позивач ОСОБА_1 , протягом 2013 - 2015 років отримувала оренду плату у значно більшому розмірі, ніж визначеному умовами Договору оренди землі від 06 травня 2008 року, відтак переплата за цим договором у 2016 році становить 16 121,04 грн. При цьому, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту досягнення згоди про зміну орендної плати, яка повинна визначатись виключно з нормативно грошової оцінки землі, що зазначена в договорі. Зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок не може ототожнюватись з зміною розміру орендної плати, а є лише її передумовою. Оскільки у 2016 році ПП « Агроекологія » не використовувало, належну позивачу, земельну ділянку з огляду на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 21 лютого 2017 року, тому підстави для стягнення орендної плати відсутні.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності / частини 1,2 статті 89 ЦПК України /.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» / далі Закон / оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону /ч.5 ст.6 Закону/.

Відповідно до ст.13 Закону договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди /крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України/.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 1998 року, яке зареєстровано за № 1097, була власником земельної ділянки, площею 2. 0 га, яка розташована на території с. Михайлики Шишацького району Полтавської області та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіку ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Михайликівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 25 листопада 1993 року / а. с. 126, т. 2 /.

06 травня 2008 року між ОСОБА_2 та ПП « Агроекологія » було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки, загальною площею 5.25 га, строком на двадцять п`ять років, зі сплатою орендної плати в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки, яка вноситься на протязі року, але не пізніше 31 грудня. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 79 206 грн. 58 коп. / п. п. 2, 5,8, 9, 11 / / а. с. 6-7, т. 1 /.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 691 від 23 серпня 2016 року, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 та став власником земельної ділянки, площею 5.25 га, кадастровий номер :00:014:0108, яка розташована на території Михайликівської сільської ради Шишацького району Полтавської області / нині, - Михайликівський старостинський округ Шишацької селищної ради Полтавської області / та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерхове майно від 23 серпня 2016 року / а. с. 10, т. 1 /.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 21 серпня 2017 року у справі № 551/1064/16-ц, яке набрало законної сили 01 листопада 2017 року, позов ОСОБА_1 до ПП « Агроекологія » про розірвання договору оренди землі задоволено та, як наслідок, договір оренди землі, укладений 06 травня 2008 року між ОСОБА_4 та ПП « Агроекологія » , який 27 квітня 2009 року зареєстрований Шишацьким ВО Миргородського районного відділу ДП « Центр Державного земельного кадастру » за № 06, - розірвано / а. с. 54, т. 1 /.

Відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, що слідує з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України « Про оренду землі ».

Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України « Про оренду землі », однією з істотних умов договору є орендна плата з зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом частин 1, 2 ст. 21 Закону України « Про оренду землі », орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, договір оренди землі обов`язково є платним. Розмір орендної плати є істотною умовою договору оренди землі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилається на порушення його прав в частині не виплати з боку відповідача орендної плати за користування, належною йому, земельною ділянкою, розмір якої, на його думку, необхідно розраховувати виходячи з аналогічного розміру, який виплачувався відповідачем орендодавцям у 2016 році за користування аналогічними за площами земельними ділянками.

Однак, відповідач такі вимоги не визнав та у поданому на позов відзиві вказував, що сторонами при укладанні договору оренди землі було обумовлено розмір грошової оцінки земельної ділянки, що становить 79 206 грн. 58 коп., а тому її зміна без внесення змін у сам договір є неправомірним.

При цьому, у додаткових поясненнях у справі, які 22 грудня 2020 року надійшли на адресу суду, відповідач просить урахувати правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16 березня 2020 року у справі №922/1658/19, згідно якого нормами статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення /для сплати/ здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щомісячної індексації нормативної грошової оцінки / а. с. 58 - 59, т. 2 /.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на орендну плату за використання земельної ділянки, що перейшла до нього у власність за правом спадкування за 2016 рік.

Згідно пункту 4 указаного договору нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 79 206 грн. 58 грн грн.

Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації /пункт 10 договору/; орендна плата вноситься на протязі року, але не пізніше 31 грудня поточного року /пункт 11 договору).

Оскільки індексація нормативної грошової оцінкине є тотожною індексації орендної плати,а спірний договір не передбачає автоматичного застосування індексації до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тому суд приходить до висновку, що відповідно до викладених умов договору оренди та положень Закону України «Про оренду землі» позивач має право на орендну плату в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки, указаної у договорі /79 206 грн. 58 грн./, із застосуванням індексу інфляції саме до орендної плати, а не до нормативної грошової оцінки.

Визначаючи розмір заборгованості по орендній платі, суд виходить з того, що за 2016 рік відповідач мав сплатити позивачу орендну плату в розмірі 2 376,20 грн. / 79 206.58 грн. х 3% /.

Інфляційні витрати необхідно визначити шляхом множення суми заборгованості орендної плати на момент її виникнення / 2 376,20 грн. / на сукупний індекс інфляції за період прострочення, який у 2016 році становив - 112,4%.

Таким чином, загальна сума інфляційних витрат, що підлягає стягненню з ПП «Агроекологія» на користь позивача становить 2670.85 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5 047 грн. 05 коп.

При цьому, позивач у відповідності до положень ст.84 ЦПК України скористався правом подати клопотання про витребування доказів судом, а відповідач ПП «Агроекологія» не виконав свій процесуальний обов`язок щодо надання доказів та не надав до матеріалів справи фінансові та бухгалтерські документи, що стосуються орендної плати за користування спірною земельною ділянкою в 2016 році, й окрему угоду за 2016 рік, яка відповідно до умов Договору оренди землі від 06 травня 2018 року повинна була щорічно до початку чергового року оренди укладатися між орендодавцем та орендарем й є додатком до договору оренди / а. с. 111-112, 116, т. 2 /.

Зважаючи на те, що суд розглядає справу в межах заявлених стороною вимог / ч .1 ст. 13 ЦПК України /, не вбачає підстав застосування до відповідача правових наслідків порушення зобов`язання та стягнення на користь позивача пені у розмірі 120% від облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожен день прострочення /пункт 14 договору/, а також трьох процентів річних від простроченої суми, що визначено положеннями ч. 2 ст. 625 ЦПК України.

За вказаних обставин, суд не бере до уваги наданий позивачем безпосередньо суду під час фактичного з`ясування обставин справи розрахунок пені / а. с. 124 - 125, т. 2 /.

Разом з цим, суд враховує, що у відзиві на позов та інших процесуальних заявах, що подавалися протягом усього розгляду справи, як і в письмових поясненнях, надісланих на адресу суду, відповідач ПП «Агроекологія», заперечуючи проти заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості, посилався саме на умови, які зазначені у спірному договорі, не погоджуючись із застосованою до розрахунку величиною нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки. Тобто, відповідач фактично визнав умови договору оренди, примірник якого надано позивачем.

Щодо стягнення орендної плати за 2016 рік, то строк позовної давності починається із дня граничної дати виплати цієї орендної плати - 31 грудня 2016 року. Оскільки ОСОБА_1 звернувся в суд із відповідним позовом 16 квітня 2019 року, строк позовної давності ним не пропущений, відтак подана відповідачем заява з цього приводу не підлягає задоволенню / а. с. 56 - 57, т. 2 /.

При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача, що ПП «Агроекологія» не могло використовувати спірну земельну ділянку через обставини, за які не відповідає та звільняється від сплати орендної плати за 2016 рік, посилаючись на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 21 лютого 2017 у справі №551/1064/16-ц / а.с. 14 - 22, т. 2 /, якою відповідачеві заборонено обробляти вказану земельну ділянку, оскільки така заборона почала діяти з моменту винесення ухвали - лютий 2017 року, тоді, коли позивач просить стягнути заборгованість з орендної плати за 2016 рік.

Натомість, відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу протилежного, а факт продовження використання ПП «Агроекологія» у своїй господарській діяльності спірної земельної ділянки продовж 2016 року підтверджується його відзивом на позов, та чисельними заявами про неможливість не обробляти спірну земельну ділянку.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд враховує наступне.

При поданні позову /16 квітня 2019 року / позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір ».

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись 4, 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Стягнути із приватного підприємства «Агроекологія» / / на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 2 376,20 грн. заборгованості по орендній платі за 2016 рік, 2 670.85 грн. інфляційних витрат, а всього 5 047 / п`ять тисяч сорок сім / грн. 05 коп.

Стягнути з приватного підприємства «Агроекологія» / / в дохід держави судовий збір у розмірі 768.40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено через Шишацький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: