Апеляційне провадження № 22-ц/824/3905/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Київ

Унікальний номер 757/849/20-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В., суддів Вербової І.М., Ящук Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Кузнецової В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги осіб які не приймали участі в справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року, ухваленого в приміщенні районного суду під головуванням судді Волкової С.Я.,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення останньогота/або інших осіб з квартир №№ 1-10 та з квартири АДРЕСА_1 , який обгрунтовував тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03.06.2019 року на його ( ОСОБА_1 ,) користь стягнуто з ОСОБА_2 в рахунок заборгованості за договором позики 40 631 344 грн.

В ході виконання рішення суду на зазначені квартири, які були предметом іпотеки, було звернуто стягнення, і квартири, в установленому законом порядку, після проведення торгів були передані йому як стягувачу. В подальшому, на підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів на квартири АДРЕСА_2 , відповідно, 6,9 та 10 грудня 2019 року за ним, було оформлено право власності. Між тим,відповідач ключі від квартир йому не передав і добровільно разом з іншими особами, квартиру не звільняє,.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 12 лютого 2020 року про виправлення у резолютивній частині рішення суду описки та зазначення замість слів "усунути ОСОБА_6 " - "усунути Роздорожному", позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та усунуто перешкоди у здійсненні його права власності на квартири №№ 1,2,3,4,5 , 6 , 7,8,9,10 та квартиру АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_7 з квартир, з усіма залежними від нього особами.

З таким рішенням суду не погодився ОСОБА_8 , який не приймав участі в справі та не був залучений до участі в ній та який вважає, що рішенням суду зачіпаються та порушуються його права та законні інтереси, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що протягом 1999 - 2006 років він набув у власність квартири №№1-10 та квартиру АДРЕСА_1 , якими користується разом з членами своє сім`ї та є зареєстрованим , зокрема, в квартирі 15 .

В той час, право власності за ОСОБА_9 на квартири зареєстровано на підставі рішення Керченського міського суду Автономної республіки Крим від 10 січня 2008 року у справі №2-709/2007, яке вважає викликає сумніви, оскільки воно відсутнє в ЄДРСР, видано судом, який наразі знаходиться на тимчасово окупованій території та як вбачається було подано з метою зміни територіальної підсудності справи, оскільки до позову були включені формально вимоги щодо нерухомого майна, яке знаходилось в м.Керчі і у задоволені цих вимог відмовлено. Реєстрація ж права власності за ОСОБА_2 відбулась лише у 2018 році. Проте, під час вчинення реєстраційних дій державний реєстратор на виконання вимог закону не перевірив існування такого рішення в ЄДРСР.

Наразі, йому відомо, що державний реєстратор, який вчиняв реєстрацію права власності на квартири за ОСОБА_2 , фігурує в кримінальному провадженні, перебуває у розшуку, перетнув лінії розмежування діяльності Операції об`єднаних сил і не повертався .

Про надуманість вимог ОСОБА_1 щодо повернення позики свідчить те, що договір позики між ним та ОСОБА_2 укладався на значну суму - 40 631 344,50 грн. строком всього на два тижні,і, при цьому ОСОБА_2 вимоги про повернення боргу визнавав.

Квартири ж було виставлено на продаж за завищеною ціною, що фактично унеможливлювало їх продаж реальним потенційним покупцям.

З посиланням на зазначені обставини, вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини, які мають значення для справи і існування такого рішення у цій справі вважає продовженням незаконних дій та посяганням на його право власності

Окрім цього вважає, що позивачем не доведені, а судом не встановлені перешкоди, як підставу для задоволення позовних вимог і як вбачається з рішення, яке оскаржується, відповідач визнав позов, що на його думку, свідчить про заінтересованість та взаємопов`язаність сторін і є нелогічним до встановлених обставин справи.

Суд в рішенні зазначив про виселення з квартир інших осіб, але яких саме не конкретизував, між тим він та його члени сім`ї постійно користується квартирами і ключі від усіх квартир знаходяться у нього ( ОСОБА_3 ).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 закрито.

04.08.2020 року на ухвалу апеляційного суду від 27.07.2020 ОСОБА_3 подав касаційну скаргу.

В цей час, рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року оскаржила також ОСОБА_4 , яка також не була залучена до участі в справі та не приймала в ній участь, проте вважає, що зазначеним рішенням також зачіпаються законні інтереси та порушені її права.

Так, в своїх доводах ОСОБА_4 вказує, що з дозволу ОСОБА_3 , з яким вона перебуває у цивільному шлюбі, проживає та користується квартирами по вул. Кропивницького, 3 . Вважає, що судом першої інстанції без достатніх правових підстав надано ОСОБА_5 право на доступ до квартир та до майна яке йому не належить. Оскільки ОСОБА_2 ніколи в квартирах не проживав, то суд не мав достатніх правових підстав вважати, що він якимось чином чинить ОСОБА_5 перешкоди в користуванні квартирами. До того ж ОСОБА_2 позовні вимоги визнав. Вважає, що за таких обставин відсутній спір і, окрім тверджень позивача про існування перешкод з боку відповідача, у справі відсутні інші докази на підтвердження позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.08.2020 року апеляційна скарга ОСОБА_4 повернута. Зазначена ухвала 09.09.2020 також була оскаржена ОСОБА_4 в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 16.12.2020 року ухвали Київського апеляційного суду від 27.07.2020 та 10.08. 2020 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до ст.360 ЦПК України представник ОСОБА_5 - адвокат Скирда В.Є на апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подав відзив, в якому посилається на те, що рішенням суду першої інстанції права осіб які подали апеляційні скарги - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не порушуються, оскільки ці особи не є власниками квартир.

Так, представник позивача, посилається на те, що 15.10.2020 Міністерством юстиції України було встановлено незаконність рішень державного реєстратора про виключення записів про право власності ОСОБА_1 , яке стало підставою для внесення записів про право власності ОСОБА_3 , який скористався такими обставинами та одночасно із незаконним виключенням із реєстру записів про право власності ОСОБА_1 на підставі документів, які вичерпали свою дію, вніс записи про право власності, які не відповідають правовим підставам та правовстановлюючим документам. Набуття ж права власності відбувається зокрема з правочинів, а державна реєстрація тільки підтверджує факт набуття права власності і не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності. Тому, доводи щодо виникнення у ОСОБА_3 права власності не грунтуються на законі, з огляду на що вважає, що доводи апеляційних скарг про те, що суд вирішив питання їх про права і обов`язки не підтверджуються жодними належними доказами та більш того, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в рішенні суду відсутні будь-які висновки про права та обов`язки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Щодо визнання позову відповідачем - це одностороннє волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем, а тому таке посилання суду не може свідчити про незаконність рішення суду, яке оскаржується та повного мірою підтверджує правомірність висновків суду та законність рішення суду. Також, на думку представника позивача відсутні будь-які обгрунтовані підстави вважати, що зазначення в рішення суду про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом виселення з усіма залежними від нього особами з цієї квартири, якимось чином зачіпає та порушує права та інтереси інших осіб, не зазначених у резолютивній частині рішення суду, оскільки такі висновки суду відповідають положенням чинного законодавства та усталеній судовій практиці. Законність та правомірність набуття права власності ОСОБА_5 відносно нерухомого майна, зазначає представник позивача жодним судовим рішенням або іншим документом не визнавалась недійсною або спростованою. За обставин протиправного припинення записів про право власності ОСОБА_5 , дійсності результатів аукціону та правовстановлюючих документів не встановлено, але ОСОБА_3 незаконно на підставі рішень державного реєстратора вніс до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності, які не відповідають дійсності та фактичним обставинам.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 , його представники та ОСОБА_4 доводи своїх апеляційних скарг підтримали, з підстав в них викладених та просили їх задовольнити. Представник позивача адвокат Скирда В.Є. проти апеляційних скарг заперечував, з підстав викладених у його відзиві, просив ухвалити судове рішення, яким закрити апеляційне провадження з посиланням на те, що цим рішенням права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не порушуються.

Відповідач ОСОБА_10 в судове засдіання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи за законом повідомлений належно.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08, постанові від 30 січня 2020 року у справі № 646/6461/17 особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки них осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 320/915/19 міститься висновок про те, що за змістом статті 392 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1715/2798/12 також зазначається, що в залежності від того, чи вирішувалось судовим рішенням питання про права та обов`язки особи, яка його оскаржує, визначається право на оскарження такого рішення. Судове рішення, що оскаржується особою, яка не залучалась до розгляду справи, повинно безпосередньо впливати на обсяг прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, провадження № 61-41547сво18.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, та лише після встановлення таких обставин переглянути справу за його апеляційною скаргою, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 57,9 кв.м, житловою площею 43,2 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6027, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192079287, сформований 09.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 58,6 кв.м, житловою площею 43,7 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6028, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192088485, сформований 09.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_8 , загальною площею 59,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6029, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192095423, сформований 09.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_9 , загальною площею 59,1 кв.м, житловою площею 43,7 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6030, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192101972, сформований 09.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_10 , загальною площею 60,7 кв.м, житловою площею 45,26 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6031, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192105642, сформований 09.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_11 , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею 44,8 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6046, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192284986, сформований 10.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_12 , загальною площею 65,5 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6047, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192288329, сформований 10.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_13 , загальною площею 62,1 кв.м, житловою площею 45,8 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6048, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192291858, сформований 10.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_14 , загальною площею 58,5 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6049, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192295022, сформований 10.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_15 , загальною площею 59,1 кв.м, житловою площею 44,2 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6050, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 192298042, сформований 10.12.2019 р.

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, належить на праві власності позивачу ОСОБА_5 , свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстроване в реєстрі за № 6022, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 191943719, сформований 06.12.2019 р.

Апеляційний суд відповідно до вимог ч.6 ст. 411 ЦПК України, враховуючи висновки, викладені в постанові Верховного Суду у вказаній справі встановив, що ОСОБА_3 є власником та на підтвердження права власності на квартири надав наступні докази:

- договір дарування укладеного від 21 вересня 1999 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), квартири АДРЕСА_6 , посвідченого державним нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-5173;

- договору дарування укладеного 21 вересня 1999 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), квартири АДРЕСА_7 , посвідченого державним нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-5176;

- договору дарування від 21 вересня 1999 року, укладеного між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), квартири АДРЕСА_8 , посвідченого державним нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-5179;

- договору дарування укладеного 21 вересня 1999 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований),квартири АДРЕСА_9 , посвідченого державним нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-5177 (нерозбірливо);

- договору дарування укладеного 04 лютого 2000 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), квартири АДРЕСА_10 , посвідченого державним нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-535;

- договору дарування укладеного 04 лютого 2000 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), квартири АДРЕСА_11 , посвідченого державним нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-537;

- договору дарування укладеного 04 лютого 2000 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), квартири АДРЕСА_12 , посвідченого державним нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-539;

- договору дарування укладеного 04 лютого 2000 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований),квартири АДРЕСА_13 , посвідченого державним нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-541;

- договору дарування укладеного 22 лютого 2002 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), квартири АДРЕСА_14 ,посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №380;

- договору дарування укладеного 27 травня 2002 року між ОСОБА_12 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), на 39/ч. квартири АДРЕСА_15 , посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3-2877;

- договору дарування частини укладеного 23 січня 2003 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), на 61/100 ч квартири АДРЕСА_15 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №118.

На кожному із перелічених договорів міститься реєстраційний напис КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна".

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 липня 2006 року, укладеного між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лиюровою Л.О. тазареєстрованого в реєстрі за №2д-83.

Відповідно до посвідки на постійне місце проживання, виданої на ім'я ОСОБА_3 , останній з 13 вересня 2014 року зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 .

Зідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року в справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19) судове рішення, оскаржене не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Як вбачається, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення з квартир №№ 1-10 та з квартири АДРЕСА_1 , зокрема, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заявляв.

Тобто, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є учасниками правовідносин щодо усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, а відтак їх права та законні інтереси рішенням, яке оскаржується, не зачіпаються.

Доводи їх апеляційних скарг зводяться виключно до встановлення підстав набуття права власності ОСОБА_5 нерухомого майна, які в рамках вказаної цивільної справи не перевіряються.

Щодо посилань в апеляційних скаргах про зазначення в рішенні сулу першої інстанції про виселення ОСОБА_7 з квартир з усіма залежними від нього особами. апеляційний суд визнає їх неспромоними. оскільки особи ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як встановлено, ніяким чином між собою не повязані, і навпаки, як встановлено, є діаметрально протилежними, оскільки доводи ОСОБА_3 зводяться дтого, що саме незаконними діями ОСОБА_7 його позбавлено права власності на спірні квартири.

З огляду на викладене, порушення прав та законних інтересів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при ухваленні оскаржуваного рішення суду першої інстанції не вбачається, у звязку з чим, апеляційні провадження за апеляційними скаргами підлягають закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні провадження у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 23 січня 2020 року - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 17 травня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: