Справа № 536/1503/19
Провадження № 2/536/53/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Пасєчнікової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позов обґрунтовано зокрема тим, що ОСОБА_1 13.03.2008 року уклала нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу з ОСОБА_2 , у відповідності до якого придбала у свою особисту приватну власність житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Її право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна було зареєстровано в КП «Кременчуцьке БТІ Полтавської області» 06.10.2011 року.

Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями розташовані на земельній ділянці площею 0,16 га, яка на час продажу житлового будинку і до даного часу у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю від 05.11.1997 року належить чоловіку ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цільове призначення цієї земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Кадастровий номер :03:006:0086

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , як спадкоємець ОСОБА_3 прийняла спадщину у відповідності до ч. 2 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, то водночас з нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу житлового будинку вона з ОСОБА_2 13.03.2008 року в присутності свідків уклали письмовий договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки у формі розписки, у відповідності до якого ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 вказану земельну ділянки за кошти еквівалентні 5 000 доларам США, остання передала їй земельну ділянку у володіння і користування та зобов`язалася після нотаріального оформлення спадщини нотаріально завершити купівлю-продаж цієї земельної ділянки.

Окрім цього, 11.04.2008 року, ОСОБА_1 уклала нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу з представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , у відповідності до кого придбала у свою особисту приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га кадастровий № :03:006:0097, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належала ОСОБА_2 у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю від 05.11.1997 року та розташована також по АДРЕСА_1 .

Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.01.2015 року

Після укладання вказаних вище договорів купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_2 фактично передала їй вказане майно, знялася з реєстрації, зареєструвалася в АДРЕСА_2 , після чого разом зі своїми дітьми, які приїхали з м. Москви РФ тимчасово переїхала в РФ. В подальшому її зв`язок з ОСОБА_2 був втрачений.

04.03.2019 року з письмового повідомлення відповідача від 27.02.2019 року за № 153/02-09 на адвокатський запит вона дізналася, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що унеможливлює подальше нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Після померлої ОСОБА_2 спадщину ніхто з її спадкоємців не приймав та до даного часу зі сторони можливих спадкоємців до неї претензій стосовно вказаної земельної ділянки не пред`являли.

Таким чином, відносно письмового договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2008 року вона з продавцем ОСОБА_2 домовилися щодо усіх його істотних умов, що підтверджується цим письмовим договором, укладеним в присутності свідків та засвідченим підписами цих свідків. Фактично відбулося повне виконання умов договору - земля передана їй у володіння та користування, наданий оригінал державного акту на земельну ділянку На цій земельній ділянці розташований будинок з господарськими будівлями, який є її приватною власністю, але нотаріальне посвідчення цього договору не відбулося у зв`язку з переїздом ОСОБА_2 в іншу державу, а в подальшому у зв`язку з її смертю.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

- припинити за ОСОБА_3 , 1924 року народження, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0,16 га кадастровий номер :03:006:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану по АДРЕСА_1 .

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,16 га, кадастровий номер :03:006:0086, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану по АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне:

ОСОБА_1 13.03.2008 року уклала нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу з ОСОБА_2 , у відповідності до якого придбала у свою особисту приватну власність житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Її право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна було зареєстровано в КП «Кременчуцьке БТІ Полтавської області» 06.10.2011 року.

Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями розташовані на земельній ділянці площею 0,16 га, яка на час продажу житлового будинку і до даного часу у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю від 05.11.1997 року належить чоловіку ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цільове призначення цієї земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Кадастровий номер :03:006:0086

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , як спадкоємець ОСОБА_3 прийняла спадщину у відповідності до ч. 2 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, то водночас з нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу житлового будинку вона з ОСОБА_2 13.03.2008 року в присутності свідків уклали письмовий договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки у формі розписки, у відповідності до якого ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 вказану земельну ділянки за кошти еквівалентні 5 000 доларам США, остання передала їй земельну ділянку у володіння і користування та зобов`язалася після нотаріально оформлення спадщини нотаріально завершити купівлю-продаж цієї земельної ділянки.

Окрім цього, 11.04.2008 року, ОСОБА_1 уклала нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу з представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , у відповідності до якого придбала у свою особисту приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га кадастровий № :03:006:0097, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належала ОСОБА_2 у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю від 05.11.1997 року та розташована також по АДРЕСА_1 .

Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.01.2015 року

Після укладання вказаних вище договорів купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_2 фактично передала їй вказане майно, знялася з реєстрації, зареєструвалася в АДРЕСА_2 , після чого разом зі своїми дітьми, які приїхали з м. Москви РФ тимчасово переїхала в РФ. В подальшому її зв`язок з ОСОБА_2 був втрачений.

04.03.2019 року з письмового повідомлення відповідача від 27.02.2019 року за № 153/02-09 на адвокатський запит вона дізналася, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що унеможливлює подальше нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Після померлої ОСОБА_2 спадщину ніхто з її спадкоємців не приймав та до даного часу зі сторони можливих спадкоємців до позивача претензій стосовно вказаної земельної ділянки не пред`являли.

Таким чином, відносно письмового договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2008 року позивач з продавцем ОСОБА_2 домовилися щодо усіх його істотних умов, що підтверджується цим письмовим договором, укладеним в присутності свідків та засвідченим підписами цих свідків. Фактично відбулося повне виконання умов договору - земля передана їй у володіння та користування, наданий оригінал державного акту на земельну ділянку На дій земельній ділянці розташований будинок з господарськими будівлями, який є її приватною власністю, але нотаріальне посвідчення цього договору не відбулося у зв`язку з переїздом ОСОБА_2 в іншу державу, а в подальшому у зв`язку з її смертю.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такій договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідо до ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 3 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання такого договору дійсним.

Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Отже, належним способом захисту у даній справі є визнання укладеного договору дійсним, в той час позивачем такої вимоги не заявлено

Керуючись ст. ст. 220, 334 ЦК України, ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський