Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6888/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

за участю представника

позивачів адвоката Ульянова С.М.

представника відповідача

за довіреністю Слинько М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Будівельник», Черкаської міської ради про визнання наймачами, визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «ЖЕК «Будівельник», Черкаської міської ради про визнання наймачами, визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги мотивують тим, що позивачі зареєстровані і проживають у квартирі АДРЕСА_1 . Ордер на заселення отримував ОСОБА_3 , колишній чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 , який і був основним наймачем жилого приміщення.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.10.2009р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний, актовий запис №467.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_3 знявся з реєстраційного обліку та почав проживати за іншою адресою. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

З 2009 року ОСОБА_1 разом із дочкою удвох проживають за вказаною адресою, сплачують комунальні послуги, проводять поточні ремонти та обладнання квартири для покращення житлових умов.

23.11.2009р. ЖЕК Черкаського «Облагробуду» гр.-ці ОСОБА_1 видано довідку №253, відповідно до якої - у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають позивачі. Крім того, зазначено, що квартира належить ЖЕК «Облагробуд», особовий рахунок відкритий на ім.»я ОСОБА_1 і вона є наймачем квартири.

На заяву ОСОБА_1 , дорученням від 02.12.2009р. №22 Черкаською обласною будівельною асоціацією «Облагробуд» її уповноважено оформити правові документи в ЧООБТІ та отримання витягу про реєстрацію та витягу для відчуження на вказану квартиру.

04.12.2009р. КП ЧООБТІ виготовлено технічний паспорт на квартиру, яка складається із однієї кімнати, загальною площею 34,9кв.м. Крім того, за витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно - квартира належить «Облагробуд» Черкаське обласне кооперативно-державне об`єднання по агропромисловому будівництву, форма власності - приватна.

При цьому, ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на приватизацію квартири та отримання її у власність.

28.08.2019р. ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_5

У 2020р. позивачі звернулися до ЖЕК «Черкаського облагробуду» щодо передачі квартири у власність, на що їм рекомендовано звернутися до суду.

З відповіді ЖЕК вбачається, що квартира не знаходиться у державній чи комунальній власності, що позбавляє можливості позивачів отримати її у власність. За даними відповіді Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 17.07.2020р., станом на 13.07.2020р. будинок АДРЕСА_2 перебуває у власності (розпорядженні) Черкаського обласного кооперативно-державного об`єднання по агропромисловому будівництву «Облагробуд» згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Отже, здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_3 органом приватизації Черкаської міської ради немає законних підстав.

Позивачі також вказують, що ордер на заселення до квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втрачений.

Щодо підтвердження факту, що позивачі не скористалися своїм правом на безоплатну приватизацію житла із державного житлового фонду та не використали житлові чеки, підтверджується довідкою від 06.08.2020р., що видана ПАТ «Державний ощадний банк України».

Відповідно до даних ЄДРПОУ Черкаська обласна будівельна асоціація «Облагробуд» припинила свою діяльність 28.04.2010р. Правонаступники відсутні.

Вказано, що на даний час відсутні будь-які особи, які на відповідній правовій основі володіли спірною квартирою.

Оскільки позивачі протягом 10 років користуються квартирою, тобто з часу припинення існування «Облагробуд» - з 28.04.2010р., тому вони мають право на визнання за ними права власності на квартиру за набувальною давністю, оскільки квартира власника не має.

Таким чином, позивачі просять суд, - визнати їх наймачами квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину цієї квартири; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину цієї кватири.

Ухвалою суду від 13.11.2020р. відкрито, прийнято до провадження справу та призначено її дол. Розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.03.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідачем Черкаською міською радою через представника подано відзив на позов, за яким заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначено, що Черкаська міська рада не є належним відповідачем, оскільки відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна, або особа, яка вважає себе власником майна. Вважає, що позивачі безпідставно посилаються на те, що квартира є безхазяйною. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідачем ТОВ ЖЕК «Будівельник» відзив на позов не подано.

Позивачами відповідь на відзив не подано.

В судове засіданні позивачі не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивачів просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на доводи позову. Крім того, зазначив, що позивачі судові витрати залишають за собою. Факт проживання та користування позивачів квартирою ніхто не оспорює.

В судовому засіданні представник відповідача Черкаської міської ради просив відмовити у задоволенні позову, враховуючи доводи відзиву. Вважає, що позивачами обрано неналежний спосіб захисту.

В судове засіданні представник відповідача ТОВ ЖЕК «Будівельник» не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, просить винести рішення на розсуд суду, позовні вимоги визнає повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвали шлюб, актовий запис №367, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 27.10.2009р. Відповідно до свідоцтва про смерть від 12.08.2020р. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №2746.

ОСОБА_2 , 1994р. народження є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження від 20.04.1994р., актовий запис №478.

Крім того, ОСОБА_2 28.08.2019р. уклала шлюб із ОСОБА_5 , актовий запис №1407 і змінила прізвище на ОСОБА_2 , свідоцтво про шлюб від 28.08.2019р.

Відповідно до ордеру №510 від 29.12.1997р. ОСОБА_3 разом із членами сім`ї: ОСОБА_1 (дружина) та ОСОБА_2 (дочка), Черкаським обласним кооперативно-державним об`єднанням по агропромисловому будівництву «Облагробуд» надано право на заняття жилої площі у гуртожитку об`єднання, що по АДРЕСА_4 .

Всі особи зареєстровані у квартирі з 08.07.1998р. При цьому, ОСОБА_3 знятий з реєстраційного обліку з 04.10.2006р., про що свідчить поквартирна картка ф.17.

Відповідно до довідки про внесення відомостей до ЄДДР від 01.10.2019р. ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 08.07.1998р.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 з 08.07.1998р. зареєстрована за цією ж адресою.

Інформація про місце реєстрації та проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується також довідками №179 від 24.11.2009р., №253 від 2009р.

Як вбачається з довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» від 06.08.2020р., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не значаться у списку громадян, які мають право на отримання житлового чеку. Приватизаційний рахунок не відкритий.

Відповідно до доручення від 02.12.2009р. №22 Черкаська обласна будівельна асоціація «Облагробуд» уповноважувала ОСОБА_1 оформити правові документи в ЧООБТІ та отримати витяг про реєстрацію та витяг для відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що належить асоціації «Облагробуд».

За даними технічного паспорту на квартири, виданого КП ЧООБТІ 04.12.2009р., квартира АДРЕСА_3 складається з однієї кімнати, загальною площею 34,9кв.м., мається кухня, ванна кімната, коридор.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.01.2010р. квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності «Облагробуд» Черкаське обласне кооперативно-державне об`єднання по агропромисловому будівництву на підставі рішення №1128 від 29.12.1972р. виконавчого комітету Черкаської міської ради, рішення №199 від 17.06.1998р. виконавчого комітету Придніпровської районної ради.

Крім того, відповідна інформація підтверджується і даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.07.2020р. №215227491.

За даними листа ТОВ «ЖЕК «Будівельник» від 10.07.2020р. №29, - балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 є ТОВ «ЖЕК «Будівельник», цей будинок не є у державній або комунальній власності.

За даними відповіді Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 17.07.2020р. №13377-01-15, станом на 13.07.2020р. будинок АДРЕСА_2 перебуває у власності (розпорядженні) Черкаського обласного кооперативно-державного об`єднання по агропромисловому будівництву «Облагробуд» згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Отже, здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_3 органом приватизації Черкаської міської ради немає законних підстав.

Відповідно до даних ЄДРПОУ Черкаська обласна будівельна асоціація «Облагробуд» код 03089905 припинила свою діяльність 28.04.2010р. Дані про правонаступників відсутні.

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного ТОВ «Локі плюс», станом на 12.08.2020р. вартість квартири АДРЕСА_3 становить 201205грн. 67коп.

Згідно із ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї (ст. 64 ЖК).

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Оскільки за даними довідки про склад сім`ї №253 від 23.11.2009р., виданої ЖЕК «Черкаський облагробуд», наймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_1 наймачем цієї квартири. Що стосується вимог про визнання і ОСОБА_2 наймачем квартири, то для цього відсутні правові підстави, оскільки договір найму вже укладений із ОСОБА_1 .

Як передбачено статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору (ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

Фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності (ч.1 ст. 345 ЦК).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За нормами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій (ст. 9 ЖК України).

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч.1 ст. 344 ЦК).

Як передбачено ч.4 ст. 344 цього Кодексу, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений у Кодексі строк, що розрізняється залежно від речі (рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи, і для нерухомого майна складає десять років.

Добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна.

Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень-офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Отже, в даному випадку, позивачами вірно пред`явлені позовні вимоги до ТОВ «ЖЕК «Будівельник», як балансоутримувача та до Черкаської міської ради, а тому доводи відзиву є безпідставними. При цьому, суд погоджується з доводами відповідача про те, що майно не є безхазяйною річчю, у розумінні ст.335 ЦК України.

Таким чином, на думку суду, підлягають до задоволення позові вимоги про визнання за позивачами права власності по Ѕ частині квартири за кожним, оскільки встановлено, що вони на законній підставі з 1998р. (в тому числі більше 10 років з часу припинення існування асоціації «Облагробуд») проживають та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , тобто володіють нею (право користування). Іншого житла не мають, сплачують комунальні послуги, здійснються утримання житла, позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири, а дочка - ОСОБА_2 - членом її сім`ї. На даний час вони не можуть скористатися правом приватизації жилого приміщення, оскільки квартира не передана до комунальної власності територільної громади; не може бути відчужена квартира на підставі договору, оскільки асоціація «Облагробуд», яка значиться власником квартири, припинила свою діяльність і є припиненою без наявності правонаступників, а тому позивачі позбавлені можливості в іншому порядку набути у власність нерухоме майно, яким вони фактично володіють тривалий час, добросовісно, відкрито та безперервно як своїм власним. Також, суд звертає увагу, що асоціація «Облагробуд» свого часу, до припинення юридичної особи, тобто у грудні 2009р. мала намір відчужити ОСОБА_1 нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3 , вчиняючи певні дії, про що свідчать досліджені під час розгляду справи, докази. Незважаючи на те, що у реєстрі речових прав на нерухоме майно вказаний власник квартири, - фактично він відсутній, оскільки 28.04.2010р. зареєстровано припинення юридичнї особи, яка була власником майна. Відсутність факту офіційного визнання за позивачами права на придбання у власність майна, перешкоджає належному володінню майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивачів. Слід зазначити, що в даному випадку, для набуття за позивачами права власності на майно за набувальною давністю закон не обмежує і не забороняє таке набуття.

При прийнятті рішення, судом враховані висновки постанови ВП ВС від 14.05.2019р. у справі №910/17274/17.

Враховуючи заяву позивачів, судові витрати слід залишити за ними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 11.05.2021р.

Головуючий: С. М. Позарецька