Провадження № 2/229/207/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рагозіної С. О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

судового розпорядника ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , за участю органу опіки та піклування Ясинуватської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

в позовній заяві позивач ОСОБА_2 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його сестра ОСОБА_4 народила доньку ОСОБА_6 . Батьком дитини був ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_4 . У 2014 році відповідачка залишила свою доньку ОСОБА_6 сім`ї позивача, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу дитина знаходиться на утриманні позивача, він займається її вихованням. Мати дитини її вихованням не займається, матеріально не забезпечує. Вона мешкає окремо від доньки, її не відвідує, зв`язку з нею не підтримує, материнської турботи щодо доньки не проявляє. З 2014 року відповідачка не виконує своїх обов`язків як мати дитини, не цікавиться життям та інтересами доньки і не бажає бачитися з нею. Вона повністю відсторонилася від дитини, яка називає матір`ю дружину позивача - ОСОБА_11 та справжніх батьків не знає. В родині позивача дитина забезпечена всім необхідним для навчального процесу, вона завжди нагодована та охайно вдягнута.

Позивач просить суд позбавити відповідачку ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_6 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги та пояснив, що на даний час його сестра - відповідачка ОСОБА_4 проживає десь на заході України. Коли її доньці ОСОБА_6 було 1,8 року відповідачка попросила його тимчасово взяти дитину у свою сім`ю на виховання через те, що у ОСОБА_4 на той час була складна життєва ситуація. Після цього вона поїхала до м. Донецька, один раз за цей період приїздила до доньки. В подальшому вона виїхала до іншої області, там вийшла заміж, народила ще дітей. Жодного разу вона не телефонувала ані доньці, ані йому, щоб дізнатися про дитину. ОСОБА_6 проживає в його родині, вважає його та його дружину своїми батьками. Для неї вони створили всі необхідні умови для проживання та навчання, повністю забезпечують її потреби, люблять її та піклуються про неї як про рідну доньку.

Представниця позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні зауважила, що відповідачка ОСОБА_4 повністю ухилилася від виконання своїх материнських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, до того ж зовсім не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо своєї доньки ОСОБА_6 . Метою позбавлення її батьківських прав є захист прав дитини, можливість представляти її інтереси в суспільних відносинах.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача ОСОБА_2 . Відповідачку ОСОБА_4 вона знає більше 10 років. Її донька ОСОБА_6 проживає в їхній родині шість років, з того часу, коли її залишила відповідачка. Дитина не пам`ятає своєї матері та її не знає, мамою називає її. ОСОБА_4 давно поїхала та не підтримує з донькою жодних стосунків. Вона не телефонує їй, не відвідує, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, розвитком. Не займається вихованням доньки та її матеріальним забезпеченням. Жоден з них не перешкоджає ОСОБА_4 спілкуванню з дитиною, але вона сама цього не бажає та уникає цього. Вони ж чоловіком створили для дитини справжню сім`ю, всі умови для повноцінного життя, люблять її як доньку.

Представник органу опіки та піклування Ясинуватської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала.

Заслухавши пояснення, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Піски Ясинуватського району Донецької області народилася ОСОБА_6 , актовий запис № 18 від 12 листопада 2012 року, вчинений виконкомом Пісківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Батьками дитини вказані ОСОБА_7 (батько) та ОСОБА_4 (в подальшому ОСОБА_4 ) (мати).

ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до характеристики дитини ОСОБА_6 , складеної класним керівником ОСОБА_12 , дитина проживає у сім`ї свого дядьки ОСОБА_2 , мамою називає його дружину ОСОБА_11 , які повністю займаються її забезпеченням, вихованням та доглядом. Мати дитини ОСОБА_4 не бере участі в житті доньки.

Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , складеної депутатом Орлівської сільської ради Труфановою О.Д. , ОСОБА_4 з 1996 року проживала у с. Піски Ясинуватського району Донецької області. У 2014 році вона віддала свою доньку ОСОБА_6 на виховання та утримання своєму брату ОСОБА_2 в с. Тоненьке. З того часу вона не цікавиться життям дитини, характеризується з негативного боку, веде аморальний спосіб життя. З 2014 року ОСОБА_4 ніхто не бачив.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та проживання осіб за адресою: АДРЕСА_1 , проживає неповнолітня дитина ОСОБА_6 разом зі своїм дядьком та її дружиною з 2013 року по теперішній час, знаходиться на його утриманні та вихованні.

ОСОБА_6 навчається в 1 класі Орлівського навчально-виховного комплексу: загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів - дошкільному навчальному закладі Ясинуватського району Донецької області.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Орлівської сільської ради ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але не мешкає за цією адресою з 1996 року по теперішній час.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції).

З наведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо неповнолітніх дітей мають бути розглянуті судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України).

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Ясинуватської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 02 липня 2020 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_6 .

Суд дійшов до висновку, що відповідачка ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_6 . Вищенаведені підстави вказують на рівну та байдужу поведінку з боку матері дитини. Відповідачка мала вдосталь часу для того, аби змінити своє ставлення до дитини, та своє відношення до виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дочки, хоча ситуація і до тепер залишається незмінною. Встановлені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідачки від виховання доньки, свідоме нехтування нею своїми обов`язками і небажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Суд вважає, що в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких є підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав, знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції, і в такому випадку необхідно на перше місце ставити «якнайкращі інтереси дитини».

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 09 грудня 2020 року.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

А тому суд вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу Ясинуватської районної державної адміністрації, на яку покладено виконання обов`язків органу опіки та піклування, відкрити особистий рахунок на ім`я ОСОБА_6 у відділенні Державного ощадного банку України для зарахування на нього аліментів.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн., на користь позивача ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 11-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 18 від 12 листопада 2012 року, вчинений виконкомом Пісківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області.

Стягувати щомісячно зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 грудня 2020 року, та перераховувати аліменти на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов`язати уповноважену особу Ясинуватської районної державної адміністрації відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь державного бюджету у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2021 року.

Cуддя: С. О. Рагозіна