Справа № 737/161/21
Провадження № 2/737/110/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 травня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/161/21
за позовомАКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
доОСОБА_1
про стягнення заборгованості
учасники справи та представники:
представник позивачане з`явився
відповідачне з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 58269,13 грн. та судових витрат у розмірі 2270 гривень.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н від 18.02.2013 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті позивача www.privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011, керуючись законодавством України публічно пропонував невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідачу був відкритий кредитний рахунок та видана кредитна картка. Встановлений початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, що додається до позову. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 21 000 грн.

Зміни у Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, або шляхом повідомлення через офіційний сайт банку SMS-повідомлення клієнтам, інші канали інформування.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесення грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.

Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахування внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.02.2021 має заборгованість у розмірі 76240,02, яка складається з наступного:

58269,13 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту

17970,89 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України

Посилаючись на ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1054, 549, 610, 617, 598, 599, 1050 ЦК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 тільки заборгованість за тілом кредиту у розмірі 58269,13 грн. та 2270,00 грн. судового збору.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, в позові наявне клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти винесення заочного рішення позивач не заперечує.

Заявлені позивачем процесуальні клопотання ґрунтуються на нормах ЦПК України та підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомлені. З клопотанням про відкладення слухання справи відповідач до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позовна заява надійшла до суду 10.03.2021, спрощене позовне провадження у справі відкрито 25.03.2021, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 18.02.2013 ОСОБА_1 підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, у якій не зазначено розміру кредитного ліміту, відсоткової ставки та типу банківської платіжної картки (а.с. 26).

У зазначеній анкеті-заяві наявний пункт про те, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, та вони надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

На а.с 27-29 знаходиться документ без найменування та дати, підписаний позичальником, який позивачем позиціонується як паспорт споживчого кредиту.

Інших документів, завірених належним чином, з підписом клієнта, які б суд визнав допустимим доказом, позивач не надав.

Розрахунок заборгованості за договором б/н від 18.02.2013 починається з 09.01.2014, за 2013 рік розрахунок відсутній. Поточна заборгованість за кредитом у ОСОБА_1 виникла з 26.02.2014, прострочена заборгованість за тілом кредиту виникла з 04.05.2019 року та постійно збільшувалась (а.с. 7-18).

У період з 09.01.2014 по 22.02.2021, за розрахунком банку, ОСОБА_1 погасив заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 5058,92 грн., за пенею 14926,91 грн., та має заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 58269,13 грн., за відсотками на прострочений кредит - згідно зі ст. 625 ЦК України - 17970,89 грн. (а.с. 7-18).

Виписка за договором станом на 24.02.2021 року на а.с. 19-22 свідчить про рух коштів на рахунку відповідача в «ПРИВАТБАНКУ», підтверджує ту обставину, що відповідач дійсно користувався кредитними коштами. При цьому, з виписки вбачається, що відповідач протягом зазначеного періоду також сплачував пеню, штрафи за простроченим кредитом, страховку «Захист на кожен день», страхові платежі за договором «Страхування кредитного ліміту», вносив платежі з позначкою «В40», призначення якого неможливо зрозуміти, та прострочена заборгованість списувалась з іншої картки відповідача.

Розподіл банком внесеної суми грошових коштів з наданого розрахунку заборгованості та виписки з рахунку за договором б/н від 18.02.2013 визначити неможливо.

З довідки позивача на а.с. 24 вбачається, що відповідач отримав чотири кредитні картки з кінцевим строком дії останньої картки 05/24.

Згідно з довідкою позивача на а.с. 25 про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 09.01.2014 був встановлений кредитний ліміт 3600 грн., 29.05.2017 кредитний ліміт збільшений до 15 000 грн., 16.04.2018 кредитний ліміт збільшений до 21 000 грн., а 04.08.2018 зменшений до 0,00 гривень.

Дослідивши надані докази, в межах заявлених позовних вимог (тільки прострочене тіло кредиту), суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення тіла кредиту в межах кредитного ліміту та про відсутність підстав для задоволення іншої частини позовних вимог.

Так, при пред`явленні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» послалось на те, що прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.

При цьому, при найбільшому кредитному ліміті 21 000 грн., позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 58269,13 грн. Надані позивачем Виписка за договором станом на 24.02.2021 та Розрахунок заборгованості за договором б/н від 18.02.2013 не дають відповіді на питання, чому заявлене до стягнення прострочене тіло кредиту перевищує кредитний ліміт.

Відомостей у підтвердження того, що кредитний ліміт був збільшений до 58269,13 гривень, матеріали справи не містять.

Обговорюючи питання про віднесення до тіла кредиту інших платежів, суд дійшов висновку, що підстави для таких дій банку також відсутні, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оформлення банком інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, зокрема про реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту, за матеріалами даної справи не відповідали Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим Постановою Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року, які втратили чинність 10.06.2017 року, однак були чинними станом на 18.02.2013 року.

Так, позивач послався на те, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві.

Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-1314цс19, Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18 лютого 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Водночас Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком судів попередніх інстанцій про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Умов збільшення тіла кредиту понад встановлений кредитний ліміт не містить і документ з підписом ОСОБА_1 від 20.07.2020 (а.с. 27-29). Цей документ містить дату надання інформації - «20/07/2020», припис, що ця інформація зберігає чинність до «04/08/2020», тобто інформація була чинна протягом кількох днів та не розцінюється судом як умови кредитного договору.

В період активного користування кредитною карткою, до 21.06.2018, ОСОБА_1 не виходив за межі кредитного ліміту 21000 грн. (а.с. 20)

За вказаних обставин, суд приймає до уваги відомості про встановлення кредитного ліміту у розмірі 21000 гривень, що і становитиме тіло кредиту за обставинами даної справи.

За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 п. 5 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, кредитна лінія - вид кредиту, надання якого здійснюється повністю або частинами в узгоджені сторонами строки протягом строку кредитування. При цьому може бути передбачено право споживача отримати кредит у межах встановленого кредитного ліміту у разі часткового або повного погашення кредиту протягом строку кредитування, визначеного в договорі про споживчий кредит.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 21 000 грн., тобто в межах найвищого кредитного ліміту, оскільки вважає, що заборгованість за тілом кредиту не може перевищувати кредитного ліміту, та за наявності усіх підстав вважати, що ОСОБА_1 18.02.2013 була відкрита саме кредитна лінія, оскільки кошти відповідачу надавались частинами за умови погашення попередньо використаних коштів.

Суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з правової позиції Верховного Суду, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Виходячи з засад змагальності сторін у судовому процесі, за відсутності заперечень відповідача проти позову, однак з урахуванням висновків Конституційного суду України у Рішенні № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, сумніви у добросовісному здійсненні позивачем його прав або виконанні обов`язків щодо доказів тлумачачи на користь слабшої сторони у правовідносинах - споживача, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості перед банком у розмірі встановленого йому кредитного ліміту.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судовий збір, сплачений позивачем у мінімальному передбаченому законом розмірі, він підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 280-288, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, рахунок НОМЕР_2 , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д) заборгованість за кредитом (заява від 18.02.2013 року) в розмірі 21000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 2270 гривень судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складений 17.05.2021.

Суддя А. С. Лібстер