Справа № 502/345/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради

про

встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В :

09.03.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , підписана її представником ОСОБА_2 до Вилківської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. В обгрунтовання позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ). Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_3 та його дружині (матері позивача) ОСОБА_4 в рівних частках, оскільки вони його збудували, проживали в ньому та були зареєстровані за місцем проживання, що підтверджується Витягом з рішення виконкому Вилківської міської ради №211 від 10.10.1968 року, Рішенням виконкому Вилківської міської ради №211 від 16.12.1999 року, Дозволом на будівництво будинку від 11.10.1968 року, Планом на забудову від 10.10.1968 року, Рішенням виконкому Вилківської міської ради № 86 від 24.05.1990 року, Актом про закінчення будівництва, Рішенням виконкому Вилківської міської ради № 112 від 20.11.2003 року. Однак, право власності на вказаний житловий будинок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оформлювали та не реєстрували. Перед смертю ОСОБА_3 своє майно нікому не заповідав і його фактично успадкували три особи по 1/3 частині від 1/2 частини житлового будинку, а саме: його дружина - ОСОБА_4 та діти: ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , оскільки постійно проживали разом з померлим, але право власності на частини житлового будинку не оформлювали. Відповідно до Довідки Вилківської міської ради № 342 від 27.11.2007 року ОСОБА_4 було передано у власність земельну ділянку площею 598 кв. метра, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ). Після смерті ОСОБА_4 належне їй майно у вигляді 4/6 частин вищевказаного житлового будинку (1/6 частина належала їй після смерті ОСОБА_3 та 3/6 частин як власнику) у спадщину за законом прийняли ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних частках по 1/2 частині, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.12.2000 року. Але вказане свідоцтво було видане тільки на іменні акції, а оскільки житловий будинок належним чином оформлений не був, то відповідно право власності на нього вони не реєстрували.

Тобто діти спадкодавця, фактично як спадкоємці за законом прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (від 18.07.1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини, але належним чином право власності на спадкове майно не оформлювала. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер повнорідний брат позивача - ОСОБА_5 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ). Після смерті ОСОБА_5 належне йому майно у вигляді 1/2 частини вищевказаного житлового будинку (1/6 частина належала йому після смерті ОСОБА_3 , та 2/6 частин після смерті ОСОБА_4 ) у спадщину за законом прийняла ОСОБА_1 , оскільки з відповідною заявою звернулась до нотаріуса. Внаслідок чого була відкрита спадкова справа, але отримати свідоцтво про спадщину неможливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок і позивачу рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом. Як зазначає позивач, жодного спору у неї з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має, оскільки спадкоємці першої черги відсутні ( ОСОБА_5 одружений не був, дітей у нього не було). Як спадкоємець за законом другої черги вона має право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 .

В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:

- встановити факт належності житлового будинку в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ) - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частках по 1/2 частині кожному, а після їх смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 по 1/2 частині кожному;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок ( загальна площа 63,4 кв. метра, житлова площа 39,8 кв. метра), літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, №1-2,I - надвірні споруди, в тому числі на 1/6 частину в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2/6 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та на 1/2 частину в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача - Вилківської міської ради, в підготовче судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_3 ,1948 року народження та ОСОБА_4 , 1948 року народження, був зареєстрований 15.05.1968 року, м. Вилкове виконком міської ради депутатів трудящихся, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_2 , виданого 15.05.1968 року, /а. с. 16/.

Згідно виписки з рішення виконкому Вилківської міської ради депутатів трудящихся № 211 від 10.10.1968 року встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передано ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 , площею - 300 кв. м., /а. с. 20/.

Дозволом від 11.10.1968 року виконкомом Вилківської міської Ради депутатів трудящихся, надано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 , /а. с. 22/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 26.05.1969 року м. Вилкове виконком міської Ради депутатів трудящихся встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 58 від 26.05.1969 року, /а. с. 15/.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого 16.03.1979 року м. Вилкове виконком міськради народних депутатів встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 39 від 16.03.1979 року, /а. с. 15/.

Шлюб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований 05.09.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, актовий запис № 803 від 05.09.1998 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вилківської міської Ради народних депутатів № 86 від 24.05.1990 року прийнято в експлуатацію будинки приватного сектору ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , /а. с. 24/.

Згідно акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкомом Вилківської міської ради № 112 від 20.11.2003 року встановлено, що комісією пред`явлене домоволодіння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 рахувати прийнятим, /а. с. 25/.

Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради № 112 від 20.11.2003 року, затверджено акт по закінченню та прийняттю до експлуатації індивідуального житлового будинку: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , /а. с. 26/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 14.12.1995 року виконкомом Вилківської міської Ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а. с. 13/.

Згідно повідомлення Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 117/01-16 від 07.04.2021 року встановлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , згідно актів приймання передавання від 17.05.2018 року, спадкова справа на зберігання до нотаріальної контори не передавалась, а також згідно книги обліку та реєстрації спадкових справ, після 17.05.2018 року Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області не відкривалась.

Відповідно до копії домової книги встановлено, що станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним разом проживали: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , /а. с. 29-31/.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 16.03.1999 року Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 34 від 16.03.1999 року, /а. с. 13/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2000 року, виданого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори встановлено, що спадкоємцями майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є в рівних частках її діти ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , що проживають в АДРЕСА_1 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: чотирьох простих іменних акцій на суму чотирнадцять грн., в Закритому акціонерному товаристві «Рибзавод» рахунок № 02-01-551304/4601, належних спадкодавцю на підставі виписки з реєстру № 10 від 17.06.2000 року, /а. с. 34/.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок від 03.12.2007 року, складеного Вилківським РБТІ та РОН м. Кілія, житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 ) складається: літ. «А»- житловий будинок ( загальна площа 63,4 кв. метра, житлова площа 39,8 кв. метра), літ. «Б» - літня кухня літ. «В» - вбиральня, №1-2,I - надвірні споруди.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 526 ЦК УРСР визначено, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 ) - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частках по 1/2 частині кожному. Також суд, вважає доведеним факт прийняття спадщини дружиною ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних частках після смерті спадкодавця. Та, відповідно факт прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4 її дітьми, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Щодо визнання права власності за позивачем, після смерті ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 02.10.2019 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 713 від 02.10.2019 року, /а. с. 14/.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 15.02.2020 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Києво - Святошинського району Київської області, за реєстровим № 467 встановлено, що ОСОБА_1 приймає спадщину після смерті брата - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , /а. с. 35/.

Відповідно до інформаційного листа за вих. № 56/02-14/27/2020 від 26.02.2021 року, виданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, /а. с. 36/.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у нотаріуса через відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

На підставі ст. ст. 15, 16, 1233 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 6-13, 48, 51, 81, 89, 258, 264-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ) - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частках по 1/2 частині кожному.

Встановити факт прийняття спадщини по 1/2 частині житлового будинку в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ) ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А»- житловий будинок ( загальна площа 63,4 кв. метра, житлова площа 39,8 кв. метра), літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - вбиральня, №1-2,I - надвірні споруди, в тому числі на 1/6 частину в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2/6 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та на 1/2 частину в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан