Провадження № 4-с/761/30/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря Когут Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна на дії приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося до Шевченківського районного в м. Києві суду зі скаргою на дії приватного виконавця Фесик М.О., в якій просило: визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Фесик М.О. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2020 р. в рамках виконавчого провадження №61886155 неправомірними; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Фесик М.О. скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2020 р., винесену в рамках виконавчого провадження №61886155; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Фесик М.О. забезпечити здійснення заходів примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2009.

Скаргу мотивовано тим, що рішенням Шевченківського районного сулу м. Києва від 03.12.2009 задоволено позов Публічного акціонерною товариства «Комерційний банк «Екснобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виконання зазначеного рішення 02.06.2011 р. видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Експобанк» загальну заборгованість по кредиту у сумі 340 338,10 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 1 700 грн, витрати по сплаті інформаційно - технічного забезпечення судового процесу у сумі 30 грн, а всього підлягає стягненню 342 068,10 грн. Згідно Договору про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 06.03.2018 р., право вимоги за договором кредиту і забезпечення від 04.01.2008 р., укладеним з ОСОБА_1 , первісний кредитор відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2019 замінено сторону стягувача у виконавчому листі по справі №2-11349/20095, поновлено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та видано дублікат виконавчого листа. Виконавцем 21.04.2020 р. було відкрито виконавче провадження №61886155 з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2-11349/2009, виданого 05.09.2019 р. Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Експобанк» загальної заборгованості по кредиту у сумі 340 338,10 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 1 700 грн, витрати по сплаті інформаційно - технічного забезпечення судового процесу у сумі 30 грн, а всього в сумі 342 068,10 грн (далі - Виконавчий документ), та розпочато примусове виконання рішення. Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2019, боржником подано апеляційну скаргу. Ухвалою Київського апеляційного сулу від 02.07.2020 р. боржнику поновлено строк апеляційного оскаржуваної ухвали та відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою. Отримавши ухвалу Київського апеляційного суду від 02.07.2020, приватним виконавцем, на підставі ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» 13.07.2020, винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. За результатами розгляду скарги Київським апеляційним судом 18.08.2020 винесено ухвалу, якою скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2019 р.

Враховуючи викладене, приватним виконавцем закінчене виконавче провадження, на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, що приватним виконавцем помилково ототожнюються такі документи як: ухвала суду, рішення та виконавчий документ. Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2020 не є виконавчим документом або рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ, а відтак, закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути наслідком її скасування.

15.10.2020 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва прийнято до провадження та призначено до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Розгляд скарги призначено у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва ( м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А, каб. 614 ) о 15 годині 30 хвилин 13 листопада 2020 року.

01.02.2021 від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення.

23.02.2021 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Позднякова Петра Вікторовича про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, судом вживались заходи, щодо повідомлення останніх про дату час та місце проведення судового засідання.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо-му їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного сулу м. Києва від 03.12.2009 задоволено позов Публічного акціонерною товариства «Комерційний банк «Екснобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виконання зазначеного рішення 02.06.2011 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Експобанк» загальну заборгованість по кредиту у сумі 340 338,10 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 1 700 грн, витрати по сплаті інформаційно - технічного забезпечення судового процесу у сумі 30 грн, а всього 342 068,10 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2019 замінено сторону стягувача у виконавчому листі по справі №2-11349/20095, поновлено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та видано дублікат виконавчого листа.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.07.2020 боржнику поновлено строк апеляційного оскаржуваної ухвали та відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою.

Отримавши ухвалу Київського апеляційного суду від 02.07.2020, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик Марією Олексіївною, на підставі ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» 13.07.2020 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

За результатами розгляду скарги Київським апеляційним судом 18.08.2020 винесено ухвалу, якою скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2019. 31.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик Марією Олексіївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» таким документом, крім інших, є виконавчий лист, виданий судом на підставі судового рішення.

Статтею 2 цього ж Закону встановлено засади здійснення виконавчого провадження, до яких належать верховенство права, справедливість, неупередженість та об`єктивність, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Частиною 2 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів та боржників.

Згідно з п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.08.2020 скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2019, якою замінено сторону стягувача у виконавчому листі по справі №2-11349/20095, поновлено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та видано дублікат виконавчого листа.

Таким чином, виходячи вищенаведених вимог законодавства, а також враховуючи, що рішенням суду скасовано рішення, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, приватним виконавцем обґрунтовано закрито виконавче провадження на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Між тим, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи викладене вище, а також те, що заявником не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 447, 450 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна на дії приватного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.В. Сіромашенко