Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

секретар судового засідання Чуча С.О.

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Ганюкова В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу житлового будинку, суд,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 з вимогою стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 75000, 00 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді. На обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до побутової розписки, відповідач ОСОБА_2 придбав у позивачки житловий будинок АДРЕСА_1 , під виплату на загальну суму 75 000,00 гривень та зобов`язувався в строк до 27.09.2018 року повністю розрахуватись з нею. Вказана розписка була складена ОСОБА_2 в присутності представника Орлянської сільської ради - Векліч І.О. та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .. Проте, до вказаної у розписці даті повного розрахунку, ОСОБА_2 з ОСОБА_1 не розрахувався, чим порушив її права та інтереси. З метою врегулювання питання виконання ОСОБА_2 своїх обов`язків в частині сплати коштів, позивачкою була направлена відповідна письмова вимога в якій був встановлений строк до 01.11.2020 року здійснити з нею розрахунок та сплатити 75 0000, 00 гривень. Відповідач ОСОБА_2 не отримав зазначену письмову вимогу, і вона була повернута з відміткою на поштовому конверті - «за закінченням терміну зберігання». Отже, всі можливості врегулювання вирішення цього спору в позасудовому порядку вичерпані, що і стало приводом для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2021 року справу №311/4197/20 залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року відкрито провадження у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за зобов`язанням. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Ганюков В.Д. підтримали позов у повному обсязі та просять його задовольнити. Позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що вона продала належний їй житловий будинок за 75000 грн., однак відповідач ОСОБА_2 не розрахувався з нею.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив та заперечень на позов не подано.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що був свідком домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про купівлю-продаж будинку. ОСОБА_2 обіцяв заплатити за придбаний будинок, однак кудись виїхав з с. Орлянське.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши позивачку та її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Судом встановлено, що відповідно до тексту розписки, відповідач ОСОБА_2 придбав у позивачки ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 , під виплату на загальну суму 75 000,00 гривень та зобов`язувався в строк до 27 вересня 2018 року повністю розрахуватись з нею (а.с.6).

Вказана розписка була складена ОСОБА_2 в присутності представника Орлянської сільської ради - Векліч І.О. та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .. Проте, до вказаної у розписці даті повного розрахунку, ОСОБА_2 з ОСОБА_1 не розрахувався, чим порушив її права та інтереси.

Відповідно до статті 509 ЦК України, - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставам виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до положень ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились про всі суттєві умови договору та відбулося повне або часткове його виконання, але одна з сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд вправі, на вимогу сторони, яка виконала повністю зобов`язання за договором, визнати його дійсним.

Разом з тим, відповідно до абз.2 п.13 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не посвідчили нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку, вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача погодженої сторонами вартості будинку, є необґрунтованими.

Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 263-265, 282-283 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу житлового будинку - відмовити.

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик