Справа №478/380/21 пров. №2/478/140/2021
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В с т а н о в и в:

17.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2020 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2020 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Він працює, отримує заробітну плату, 50% якої за рішеннями суду він сплачує на утримання двох дітей, у зв`язку з чим погіршилося його матеріальне становище. На даний час він не має власного житла, тому змушений винаймати квартиру, заробітна плата, яку він отримує, після відрахування аліментів, не дає йому змоги забезпечити свої потреби в рамках прожиткового мінімуму та вирішити житлові проблеми.

Посилаючись на те, що сплата аліментів в такому розмірі є непомірним для нього тягарем, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за вказаними судовими рішеннями на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини з розміру 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання дитини з розміру 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що на підставі судових наказів виданих Казанківським районним судом Миколаївської області від 26 жовтня 2020 року та від 06 листопада 2020 року з нього на користь відповідачів стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі, що становить 50% його заробітної плати. Вважає, що сплата аліментів в такому розмірі є непомірним для нього тягарем, у зв`язку з чим його матеріальне становище значнопогіршилося. Зазначив, що житловий будинок в якому на даний час проживає винаймає безоплатно. Посилаючись на те, що чинним законодавством передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на утримання двох дітей, має становити 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно на кожну дитину має бути стягнуто по 1/6 частки від видів заробітку (доходу) батька, тому позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, у судовому засіданні, яке відбулось 28.04.2021 року позовні вимоги визнала, не заперечувала проти зменшення розміру аліментів стягнутих з позивача на її користь на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Зазначила, що судовий наказ про стягнення аліментів подала на виконання безпосередньо до бухгалтерії 17 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області, за місцем роботи позивача, наголосила на тому, що позивач завжди допомагає їй фінансово утримувати їхню спільно дочку, вважає, щобатько так і мати мають спільно утримувати дитину.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 є фізично здоровим, офіційно працює, за що отримує стабільну заробітну плату, проживає у власному житловому будинку, який було придбано ними під час спільного проживання, на даний час сімейний стан його не змінився, а тому вважає, що підстав для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів на утримання дітей не має, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідно до вимог ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Спірні правовідносини, а саме право платника та отримувача аліментів на зменшення, збільшення аліментів або звільнення від їх сплати, врегульоване нормами сімейного та процесуального законодавства.

Правилами ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Загальні правила процесуального законодавства також передбачають, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України).

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду не вважається незмінним, зокрема, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі №6-143цс13). Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійні (або у сукупності) підстави для зменшення розміру аліментів.

Матеріалами справи встановлено, щоОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 03 вересня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року було розірвано (копія) (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження (копії) серії НОМЕР_1 від 21.02.2006 року (а.с.6).

Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю.

Судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.11.2020 року №478/1549/20 (провадження №2-н/478/84/2020) стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Казанка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт Казанка Казанківського району Миколаївської області, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 27 жовтня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (копія) (а.с.11).

Крім того, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 07 квітня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2020 року було розірвано (копія) (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження (копії) серії НОМЕР_4 від 30.01.2018 року (а.с.7).

Після розірвання шлюбу малолітня дитина проживає разом з матір`ю.

Судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 26.10.2020 року №478/1507/20 (провадження №2-н/478/80/2020) стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Казанка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки смт Казанка Казанківського району Миколаївської області, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 19 жовтня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (копія) (а.с.10).

30 листопада 2020 року за судовим наказом №2-н/478/80/2020, виданим 26.10.2020 року, відкрито виконавче провадження №63755591 (а.с.12).

З довідки виданої Казанківською селищною радою, за вих.№582/03-15/09 від 08.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 30.05.2005 року по теперішній час (а.с.22).

Відповідно до довідки виданої 17 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області ОСОБА_1 працює у 17 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області, форма працевлаштування основне, займає посаду пожежний. Загальна сума доходу за 12 місяців 2020 року, за винятком аліментів, становить 155625 (сто п`ятдесят п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 20 коп. (а.с.13).

З довідки виданої 17 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 , який працює у 17 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Миколаївській області, форма працевлаштування основне, займає посаду пожежний, за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року (включно) становить 61912 грн 82 коп, утримано аліментів в розмірі 30956 грн 42 коп (а.с.42).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на обставини, що дають йому право на зменшення розміру аліментів за ст.192 СК України, посилався на те, що після стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей, загальний розмір яких складає 50% його заробітної плати, в нього погіршилося матеріальне становище.

Частиною 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» дійсно передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Проте цією ж нормою права передбачено, що це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі, зокрема, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Належних та допустимих доказів того, що у разі виконання судових наказів Казанківського районного суду Миколаївської області від 26.10.2020 року та від 06.11.2020 року відрахування із заробітної плати позивача будуть перевищувати зазначений у наведеній нормі права розмір, суду надано не було.

Разом з тим, позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану.

Згідно наданих позивачем довідок про свою заробітну плату, то його дохід станом на дату ухвалення зазначених вище судових наказів про стягнення аліментів та на дату подачі цього позову не змінився, а отже докази погіршення майнового стану позивача у справі відсутні.

Жодних обставин, які б виникли або змінились після визначення судом розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, позивач у позовній заяві не зазначав та відповідними доказами не довів.

Враховуючи наведене, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог закону, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 13.05.2021 року.

Суддя І.П. Сябренко