Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
08.04.2021 394/427/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: Партоліної І.П.

за участі секретаря: Довгої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоархангельськ цивільну справу за позовом ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» до ОСОБА_1 , ФГ «Кам`янече», державного реєстратора Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису) від 25.12.2019 року, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 05.06.2008 року та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Юрія Гагаріна" про визнання договору оренди землі від 05.06.2008 року неукладеним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогами

визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), кадастровий номер :02:000:0024 площею 3,9381 га, розташованої на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений 25 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований у державному реєстрі речових прав на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50463065 від 25 грудня 2019 року;

визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0024 площею 3,9381 га, розміщеної на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Імені Юрія Гагаріна»;

визнати укладеною Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року про поновлення договору.

Свої уточнені позовні вимоги позивач мотивував тим, що 05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна (на даний час ТОВ "Імені Юрія Гагаріна", яке утворене шляхом виділення з ПОП ім. Гагаріна та є правонаступником прав та обов`язків останнього в обсязі відповідно до розподільчого балансу від 09.01.2013 року) та ОСОБА_3 строком на 10 років було укладено договір оренди земельної ділянки б/н, який зареєстровано в Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 жовтня 2008 року за № 28 з терміном дії до 10.10.2018 року.

З метою використання свого переважного права на поновлення договору оренди на новий строк, позивач 07 вересня 2018 року направив відповідачу лист-повідомлення № 327 з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки, додавши проект додаткової угоди. Відповідач отримала лист, проте протягом місяця позивач не отримував від відповідача відповіді на пропозицію щодо поновлення договору оренди на новий строк чи умов за яких відповідач розгляне пропозицію позивача про поновлення договору оренди на новий строк.

У процесі підготовки до поновлення договору при перевірці інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо даної земельної ділянки, позивачу стало відомо, що 24 січня 2019 року відповідач, ще до закінчення дії договору оренди землі з позивачем, уклав інший договір оренди цієї ж земельної ділянки з Фермерським господарством «Кам`янече» Петрова Леоніда Юрійовича, а державний реєстратор Онуфріївської сільської ради Кіровоградської області на підставі цього договору 31 січня 2019 року виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45306953, згідно з яким зареєстрував за Фермерським господарством «Кам`янече» Петрова Леоніда Юрійовича право оренди на земельну ділянку.

Однак, 23.09.2019 року між ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Кам`янече» Петрова Леоніда Юрійовича було укладено додаткову угоду до договору оренди від 21.01.2019 року про дострокове розірвання договору оренди і сторони за власною домовленістю припинили дію неправомірного договору.

Відповідно до інформації, яка міститься у державному реєстрі речових прав, ОСОБА_3 передала у оренду ОСОБА_2 за договором про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) на вищезазначену земельну ділянку.

Позивач вважає, що такі дії відповідачів є незаконними та такими, що грубо порушують право позивача на поновлення на новий строк договору оренди, закріплене ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідач ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» про визнання договору оренди землі від 05.06.2008 року неукладеним.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2019 року року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об`єднано із первісним позовом, а також до участі у справі залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Свої зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 обгрунтовує тим, що за обставин, коли позивач ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» ставить питання про зобов`язання укладення додаткової угоди, належним способом захисту є саме позов про визнання Договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року неукладеним. Неукладеність договору оренди землі обумовлює неможливість укладення будь-яких додаткових угод до неукладеного договору.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за № 6 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року року до участі у справі залучено правонаступника померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі Фермерське господарство "Кам`янече" Петрова Леоніда Юрійовича, державний реєстратор Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 мала у власності земельну ділянку площею 3,94 га з кадастровим номером :02:000:0024 на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджено відповідним Державним актом.

05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна та ОСОБА_3 було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки терміном на 10 років, який зареєстрований у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК 10 жовтня 2008 року за № 28.

Відповідно до Статуту ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» утворене шляхом виділення з ПОП ім. Гагаріна та є правонаступником прав та зобов`язань останнього в обсязі відповідно до розподільчого балансу від 09.01.2013 року, в якому зазначено про правонаступництво позивача по укладеному договору оренди.

02 листопада 2018 року позивач направив, а відповідач 15 листопада 2018 року отримала лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом підписання додаткової угоди та долучив її проект.

25.01.2019 року між ОСОБА_3 та ФГ "Кам`янече" ОСОБА_4 , був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки терміном на 10 років, про що державним реєстратором Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області було прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, номер запису про інше речове право 45306953.

Зазначений спірний договір було припинено відповідно до угоди про дострокове розірвання договору від 23.09.2019 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №182839100 від 30.09.2019 року, індексний номер рішення державного реєстратора 48916085.

25.12.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір про право користування вищезазначеною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису).

Даний договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2019 року, номер запису-34865228, що підтверджується інформаційною довідкою № 200471922 від 17.02.2020 року.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Спеціальним законом, що регулює орендні відносини щодо земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що за закінченням строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою статті 33 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Такий спосіб поновлення договору оренди може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме правові висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року (справа № 379/338/16-ц) та у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року (справа № 401/4572/15-ц), що відповідає вимогам ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Як встановлено при дослідженні матеріалів справи, позивачем разом із пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки орендодавцю було направлено проект Додаткової угоди, в якому були змінені істотні умови договору термін його дії збільшено з 10 до 20 років, орендна плата з 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінена до 10 %.

За змістом частини третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, тому ТОВ "Імені Юрія Гагаріна" втратило своє право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 25.12.2019 року суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для їх задоволення виходчи із наступного.

Відповідно до частин 1, 6 статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України. Укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач).

Згідно договору емфітевзису, він був укладений 25.12.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , тобто вже після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року, який сплив 10 грудня 2018 року.

У зв`язку з втратою позивачем переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, власник земельної ділянки ОСОБА_3 була вільною в укладенні договору та виборі контрагента.

Крім того, відповідно до Статуту ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» утворене шляхом виділення з ПОП ім. Гагаріна та є правонаступником прав та зобов`язань останнього в обсязі відповідно до розподільчого балансу від 09.01.2013 року, в якому зазначено про правонаступництво позивача по укладеному договору оренди.

Аналіз Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що Приватно-орендне підприємство ім. Гагаріна, , не перебуває в стані припинення.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав розірвання договору.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі», положення якої кореспондуються з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (стаття 25 Закону України «Про оренду землі»), а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 цього Закону, має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати.

Тлумачення наведених положень Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що залучення орендарем третіх осіб до обробітку землі та сплати орендної плати орендодавцю з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки, крім передачі земельної ділянки у суборенду у випадках, передбачених договором оренди землі, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється у результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», тобто запису про припинення юридичної особи.

Частиною другою статті 107 ЦК України встановлено, що після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

У частинах першій, п`ятій статті 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до цих нормативних приписів право оренди як речове право може відчужуватися власником земельної ділянки, що полягає у передачі власником іншій особі права бути орендодавцем цієї земельної ділянки замість власника. Таке право бути орендодавцем може продаватися, бути предметом застави, спадщиною, внеском до статутного капіталу. Тобто у разі, наприклад, внесення права оренди до статутного капіталу, орендодавцем виступатиме особа, яка прийняла це право як вклад у статутний капітал. При цьому, не є обґрунтованим тлумачення цієї норми, яке допускає можливість відчужувати право оренди земельної ділянки не власником, а орендарем цієї земельної ділянки. Адже згідно з договором оренди орендар отримує право володіння і користування земельною ділянкою як річчю, але до нього не переходить речове право на предмет оренди.

Навіть обмежене право розпорядження земельною ділянкою шляхом передачі в суборенду орендар може реалізувати лише за згодою орендодавця. Як зазначено в частині шостій статті 93 ЗК України, орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Право оренди є майновим правом і в розумінні статті 177 ЦК України є об`єктом цивільних прав. Відповідно до частини першої статті 178 ЦК України оборотоздатність права оренди земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначається з урахуванням викладених приписів статей 93, 135 ЗК України - воно може вільно відчужуватися власником земельної ділянки, не вилучене з цивільного обороту і не обмежене в обороті.

Належне орендарю на підставі договору оренди право користування земельною ділянкою не може бути ним відчужено, у тому числі передане при виділі на підставі розподільчого балансу особі, яка виділяється.

Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 291/1009/18 (61-7068сво19) викладено висновок, що згідно з частиною першою, другою статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Тлумачення положень законодавства свідчить про те, що виділ не є різновидом припинення або реорганізації юридичної особи, це один із способів створення нової юридичної особи, яка наділяється певним майном існуючої юридичної особи. При цьому, попередня юридична особа не припиняється.

Наслідком виділу є перехід за розподільчим балансом до нової юридичної особи, що утворилася унаслідок виділу, частини майна, прав та обов`язків юридичної особи, з якої був здійснений виділ, і яка не припиняється, а продовжує функціонувати за зменшеного обсягу активів та пасивів, тобто має місце часткове правонаступництво.

Таким чином, припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої в орендодавця земельної ділянки та передача права оренди на неї за розподільчим балансом іншій юридичній особі без згоди орендодавця свідчить про невиконання орендарем обов`язків, передбачених статтею 25 Закону України «Про оренду землі» та умов договору оренди землі.

Отже, оскільки Приватно-орендне підприємство ім. Гагарінане припинило свою діяльність, а тому було зобов`язане виконувати умови договору оренди землі до закінчення строку його дії та з вищенаведених підстав суд приходить до висновку, що Приватно-орендне підприємство ім. Гагарінапередало права та обов`язки за договором оренди іншим особам без згоди орендодавця, а тому позивач не довів своє переважне право на поновлення договору оренди землі.

Дослідивши доводи зустрічного позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Так, відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції станом на момент укладення договору оренди) передбачено істотні умови договору оренди землі, якими є:

об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

умови збереження стану об`єкта оренди;

умови і строки передачу земельної ділянки орендарю;

умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини;

відповідальність сторін.

Зустрічний позивач не зазначає яка саме з істотних умов договору не була дотримана при його укладенні, лише вважає визнання договору оренди землі неукладеним належним способом захисту інтересів відповідача по первісному позову.

Дослідивши договір оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року, суд дійшов висновку, шо сторонами дійсно було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується підписами сторін у договорі оренди землі, актом приймання-передачі земельної ділянки, який підтверджує факт передачі орендодавцем у користування орендареві земельної ділянки та отриманням орендодавцем орендної плати.

Дані обставини повністю спростовують доводи зустрічного позивача щодо неукладеності договору оренди землі.

Крім того, відповідно до роз`яснень п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п`ятої ЦК.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, правові підстави для задоволення позовних вимог та зустрічних позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні первісних позовних вимог про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису) від 25.12.2019 року, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 05.06.2008 року укладеного між ОСОБА_3 та ПОП ім. Гагаріна та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Юрія Гагаріна" про визнання договору оренди землі від 05.06.2008 року неукладеним, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку визначеному ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна», місцезнаходження вулиця Слави, 140, смт. Новоархангельськ Новоархангельського району Кіровоградської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Фермерське господарство "Кам`янече" Петрова Леоніда Юрійовича, місцезнаходження село Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області, .

Відповідач: державний реєстратор Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області, місцезнаходження вулиця Центральна, 7, смт. Онуфріївка Онуфріївського району Кіровоградської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання село Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 14 травня 2021 року.

Суддя: