КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/3445/20 Головуючий у 1 інстанції - Українець В.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4135/2021 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

Розглянули у порядку письмового провадження в приміщенні Київського

апеляційного суду

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року

в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи,

обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року задоволено позов ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" 3 910 грн. боргу, 14 779, 80 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 2 102 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 30 вересня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та відповідачем був укладений договір № -5, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5000 гривень строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,1 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день

прострочення терміну повернення кредиту (а.с. 6-7).

Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 5000 гривень, що підтверджується чеком від 30 вересня 2019 року (а.с. 8).

Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернула.

У зв`язку із зазначеним, станом на 06 лютого 2020 року заборгованість відповідача становить 15405, 40 грн., що складається з:

- 3910 гривень - заборгованість за кредитом;

- 11495 гривень 40 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18689 гривень 80 копійок, що складається з:

- 3910 гривень - заборгованість за кредитом;

- 14779 гривень 80 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с. 39).

Задовольняючи вимоги позову суд першої інстанції виходив із їх доведеності.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в

інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підтвердження укладення договору № -5 від 30 вересня 2019 року позивачем надано послідовність укладення зазначеного договору із якої вбачається, що 30 вересня 2019 року о 08:50:21 відповідач здійснила авторизацію в особистому кабінеті на веб-сайті позивача https://monetka.com.ua, обрала параметри кредиту: сума кредиту 5 000 грн. та строк 30 днів.

30 вересня 2019 року о 10:34:19 відповідач ознайомилась з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, умовами кредитування після чого на фінансовий номер телефону НОМЕР_1 був надісланий одноразовий ідентифікатор: «Для подтверждения согласия с условиями Договора введите 063807».

30 вересня 2019 року о 10:34:37 відповідачем введено одноразовий ідентифікатор 063807 та акцептовано пропозицію укласти кредитний договір. Позичальнику надіслане повідомлення про підписання кредитного договору: «Vy podpisali Dogovor! Ego Nomer -5, ukazyvajte ego pri pogashenii kredіta» (а.с. 9).

На підтвердження виконання своїх зобов`язань, позивачем надано суду чек, з якого вбачається, що 30 вересня 2019 року о 10:34 ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" перерахувала кошти за договором надання фінансового кредиту у розмірі 5 000 грн. (а.с. 8).

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів

власноручних підписів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надавав таку пропозицію.

Вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не підписувала договір є безпідставними, оскільки законом передбачено можливість підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором. Законом не визначено обов`язковість підписання електронного правочину електронним цифровим підписом.

З огляду на викладене вище, встановивши, що відповідач підписав електронний договір шляхом використання (введення) одноразового ідентифікатора, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що укладення договору № -5 від 30 вересня 2019 року узгоджується із ст.ст. 6 , 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася з ними.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем свого розрахунку заборгованості та доказів на підтвердження виконання зобов`язання до суду не надано.

Суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, врахувавши, що відповідач його не спростував належними доказами дійшов вірного висновку стосовно того, що відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Також, колегія суддів не погоджується із твердженням відповідача, зазначеним в апеляційній скарзі стосовно того, що оскаржуване рішення було прийнято без її належного повідомлення про місце, дату та час судового розгляду, що є порушенням ч. 1 ст. 8 ЦПК України, оскільки матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Зокрема, з наявного в матеріалах справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітною про отримання 15 квітня 2020 року (а.с. 34).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384, ч.1 ст.369 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: