Справа № 750/8996/20
Провадження № 2/750/100/21
У Х В А Л А

14 травня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Супруна О.П.,

секретар Дяченко К.О.,

за участюпредставника позивача адвоката Маковія В.В., представника Чернігівської обласної державної адміністрації Гнипа В.В., представника Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації адвоката Швидкого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №750/8996/20 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконною державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Релігійна організація «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ СВЯТИТЕЛЯ МИКОЛАЯ ЧУДОТВОРЦЯ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ»,

в с т а н о в и в :

06 жовтня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ісаєвська Олена Володимирівна звернулася до суду з позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації про реєстрацію в новій редакції статуту Релігійної організації «Релігійна громада Парафія Святителя Миколая Чудотворця Чернігівської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) смт Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області» (Парафія Святителя Миколая Чудотворця»);

- визнати незаконною державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу () та зобов`язати Чернігівську обласну державну адміністрацію скасувати реєстрацію цих змін.

Незаконність розпорядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації 20.08.2020 № 446 про реєстрацію у новій редакції Статуту релігійної громади Української Православної Церкви смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівсько області та внесення змін до відомостей про юридичну особу обґрунтовується наступним.

22 лютого 2019 року на Парафіяльних зборах Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ СВЯТО-МИКОЛАЇВСЬКОЇ ПАРАФІЇ СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ», серед іншого, було затверджено склад членів-учасників Загальних Парафіяльних зборів Парафії у кількості 11 осіб, до складу яких увійшов і позивач, та прийнято рішення обрати позивача головою Парафіяльної ради. Окрім цього, членами-учасниками Загальних Парафіяльних зборів Парафії одноголосно висловлено свою вірність Українській Православній Церкві та підтримку ОСОБА_2 , Митрополиту Київському і всієї України.

24 червня 2019 року (протокол № 3), у відповідності до Статуту Парафії, відбулися загальні Парафіяльні збори Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ СВЯТО-МИКОЛАЇВСЬКОЇ ПАРАФІЇ СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ».

На вказаних зборах було висловлено підтримку Предстоятелю Української Православної Церкви Блаженнішому Митрополиту Онуфрію та Керуючому Ніжинською єпархією Високопреосвященнішому Архієпископу Ніжинському і Прилуцькому ОСОБА_3 ; ухвалено залишитися в лоні Української Православної Церкви на чолі з ОСОБА_4 , засуджено всі спроби захоплення храмового приміщення та підроблення Статутних документів Парафії.

30 листопада 2019 року (протокол № 3) відбулися загальні Парафіяльні збори Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ СВЯТО- МИКОЛАЇВСЬКОЇ ПАРАФІЇ СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ», на яких вкотре ухвалено рішення залишитися в лоні Української Православної Церкви на чолі з ОСОБА_4 .

Проте, всупереч ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2019 у справі № 640/4748/19 про забезпечення позову Київської Митрополії Української Православної Церкви до Міністерства культури України про визнання протиправним та скасування наказу, залишеної без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019, якою було заборонено суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань (в тому числі Міністерству юстиції України, Міністерству культури України, їх структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) проводити будь-які реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно, скасовувати реєстраційні дії та записи стосовно 266 релігійних організацій та громад, відповідачами вчинені оскаржувані дії щодо внесення змін до статуту релігійної громади та назви юридичної особи.

Також, відповідач провів реєстраційні зміни щодо юридичної особи всупереч встановленому порядку здійснення державної реєстрації, а також всупереч інформації, яка була надана Релігійною організацією стосовно проведених у відповідності до Статуту та Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» Загальних Парафіяльних Зборів від 30 листопада 2019 року та 24 червня 2019 року. Справжні члени-учасники Загальних Парафіяльних зборів «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ СВЯТО-МИКОЛАЇВСЬКОЇ ПАРАФІЇ СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» не приймали рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту. Таке рішення прийнято без участі настоятеля, без числа членів Парафіяльних зборів (засновників) та інших осіб, які наслідують статутні вимоги Парафії, поза волею дійсних релігійних громад в цьому селі та у спосіб, що не передбачений Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації», у спосіб, іцо не передбачений статутними документами Парафії.

Крім того, позивач, який був на підставі протоколу загальних парафіяльних зборів релігійної громади від 30.11.2019 №3 уповноважений для здійснення реєстраційних дій, не подавав жодних документів, визначених у частині третій статті 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» для проведення реєстраційних дій, зокрема оригіналу чи належним чином засвідченої копії чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади.

Оскільки позивач є настоятелем Релігійної організації, був затверджений до складу членів-учасників Загальних Парафіяльних Зборів Парафії та обраний головою Парафіяльної ради РЕЛІГІЙНОЇ ГРОМАДИ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ СВЯТО-МИКОЛАЇВСЬКОЇ ПАРАФІЇ С. ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, наведеними вище діями було порушено його право на свободу совісті та віросповідання шляхом протиправної зміни підлеглості релігійної громади у канонічних і організаційних питаннях.

Ухвалою суду від 08.10.2020 заяву представника позивача адвоката Ісаєвської О.В. про вжиття заходів забезпечення позову задоволено; заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим особам, які виконують функції державного реєстратора у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які записи та/або вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке належить на праві власності чи на праві користування, розпорядження Релігійній організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ СВЯТИТЕЛЯ МИКОЛАЯ ЧУДОТВОРЦЯ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ» (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ (Код ЄДРПОУ 26407590). Заборонено Релігійній організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ СВЯТИТЕЛЯ МИКОЛАЯ ЧУДОТВОРЦЯ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ» (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ (Код ), будь-яким іншим особам, вчиняти дії щодо введення в експлуатацію і оформлення права власності на будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0537, дата державної реєстрації земельної ділянки: 10.09.2014.

Ухвалою судді від 08.10.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказаний в ній недолік.

26.10.2020, на виконання вимог ухвали судді від 08.10.2020 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача адвокатом Ісаєвською О.В. усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 28.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.11.2020.

13.11.2020 представник Чернігівської обласної державної адміністрації надіслав відзив, в якому ствержує, що оскаржувані позивачем дії проведені у повній відповідності до чинного законодавства України.

Протокольною ухвалою суду від 16.11.2020, за клопотанням представника відповідача, Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації залучено до участі в справі в якості третьої особи. Підготовче засідання відкладено на 02.12.2020, у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи та витребуванням доказів.

Протокольною ухвалою суду від 02.12.2020, за клопотанням представника позивача, Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача. Підготовче засідання відкладено на 21.12.2020, у зв`язку з клопотанням представника позивача.

У підготовчому засіданні від 02.12.2020 прийнято заяву представника позивача адвоката Маковія В.В. про зміну предмета позову, в якому позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації «Про реєстрацію змін і доповнень до статуту релігійної громади» від 26 серпня 2020 року № 446, яким зобов`язано зареєструвати зміни й доповнення до статуту релігійної громади Української Православної Церкви Свято-Миколаївської парафії смт Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області, згідно з якими статут викладається в новій редакції за новою назвою релігійної організації: «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ СВЯТИТЕЛЯ МИКОЛАЯ ЧУДОТВОРЦЯ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» за адресою знаходження релігійної громади: вулиця Олександра Агеєва, будинок 28, смт Парафіївка, Ічнянський район, Чернігівська область, 16730;

- визнати незаконною державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу та зобов`язати Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації скасувати реєстрацію цих змін;

- стягнути солідарно з Чернігівської обласної державної адміністрації та Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

10.12.2020 представник позивача адвокат Маковій В.В. надіслав відповідь на відзив.

17.12.2020 представник Чернігівської обласної державної адміністрації надіслав заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 27 січня 2021 року.

27.01.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.02.2021.

17.02.2021 продовжено перерву в судовому засіданні до 10.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

10.03.2021 продовжено перерву в судовому засіданні до 01.04.2021, у зв`язку з неявкою сторін.

01.04.2021 продовжено перерву в судовому засіданні до 13.05.2021.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Маковій В.В. позов підтримав та просив задовольнити.

Представники Чернігівської обласної державної адміністрації та Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволення у зв`язку з безпідставністю.

Позивач, представник позивача адвокат Ісаєвська О.В. та представник третьої особи до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 17.04.1996 було проведено державну реєстрацію Релігійної громади Української Православної Церкви смт. Парафіївка Ічнянського району та розпорядженням голови облдержадміністрації від 17.04.1996 № 273 зареєстровано Статут Свято-Миколаївської парафії Чернігівської області. Державна реєстрація включення відомостей про юридичну особу, проведена 01.02.2008 Ічнянською районною державною адміністрацією (а.с. 41-42, 43-46 т. 1).

Розпорядженням Голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 13 лютого 2009 року № 35 Статут релігійної громади Української Православної Церкви Ніжинської Єпархії Свято-Миколаївської парафії смт Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області був зареєстрований у новій редакції (а.с. 47, 48-57 т. 1).

Відповідно до п. 1.1 даного Статуту релігійна громада Української Православної Церкви парафії на честь Святителя Миколая релігійна організація, первинний структурний підрозділ Української Православної Церкви, який безпосередньо входить до складу Ніжинської єпархії. Парафія створюється за бажанням віруючих з благословення єпархіального архієрея (пункт 1.2).

Розпорядженням Архієпископа Ніжинського і Прилуцького Управління Ніжинської єпархії Української Православної Церкви Климента від 03.02.2019 № 001, враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України (щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи)», який набув чинності 31.01.2019, на підставі положень Статуту про управління Українською Православною Церквою було дано благословення всім парафіянам визначити вичерпне число та склад членів органів управління, а саме Парафіяльних зборів, Парафіяльної ради, Ревізійної комісії шляхом проведення Парафіяльних зборів з оформленням відповідного протоколу. При проведенні парафіяльних зборів вказано на необхідність дотримуватись встановленого вищевказаним законом кворуму з врахуванням наступного: до числа членів парафіяльних зборів відносяться священно- та церковнослужителі, засновники парафії; миряни, члени даної парафії, які регулярно беруть участь у літургійному житті даної парафії, визначаються християнською доброчесністю, досяглій повноліття, не перебувають під забороною в священнослужінні, церковним або кримінальним судом загальної юрисдикції, є членами Парафіяльних зборів при умові, що такі включені до складу членів Парафіяльних зборів з оформленням відповідного протоколу; критерії відповідності мирян чи/або членів кожної парафії визначаються священно- та церковнослужителями самостійно і тільки ними; особи, які померли не входять в число осіб, з яких вираховується кворум; особи, які є засновниками парафії, але не регулярно приймають участь у літургійному житті даної парафії чи не визначаються християнською доброчесністю вважаються такими, що вибули з даної парафії у тому числі зі складу членів Парафіяльних зборів та не входять в число осіб, з яких вираховується кворум (а.с. 73 т. 1).

22 лютого 2019 року на Парафіяльних зборах Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ СВЯТО-МИКОЛАЇВСЬКОЇ ПАРАФІЇ СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ», оформлених протоколом № 1, серед іншого, було затверджено склад членів-учасників Загальних Парафіяльних зборів Парафії у кількості 11 осіб, до складу яких увійшов і позивач, та обрано позивача головою Парафіяльної ради. Окрім цього, членами-учасниками Загальних Парафіяльних зборів Парафії одноголосно висловлено свою вірність Українській Православній Церкві та підтримку ОСОБА_2 , Митрополиту Київському і всієї України (а.с. 58-62 т. 1).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2019 у справі № 640/4748/19 про забезпечення позову Київської Митрополії Української Православної Церкви до Міністерства культури України про визнання протиправним та скасування наказу, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019, було заборонено суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань (в тому числі Міністерству юстиції України, Міністерству культури України, їх структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань) проводити будь-які реєстраційні дії щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно, скасовувати реєстраційні дії та записи стосовно 266 релігійних організацій та громад, зкорема і УПРАВЛІННЯ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (а.с. 74-101, 102-124 т. 1).

21 червня 2019 року релігійною громадою Української Православної Церкви Свято-Миколаївської парафії смт Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області (назва в ЄДР «Релігійна громада Української Православної Церкви смт Парафіївка Ічнянського району», ідентифікаційний код юридичної особи 26407590) проведені Парафіяльні збори (протокол № 1) у присутності 219 членів релігійної громади, на яких, зокрема, вирішено: визнати канонічну та організаційну належність релігійної громади Української Православної Церкви Свято-Миколаївської парафії смт Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області до релігійного об`єднання Православної Церкви України (ПЦУ) та внести зміни до статуту шляхом викладення його у новій редакції та прийняття цієї редакції. Справжність підписів голови Парафіяльних зборів релігійної громади Української Православної Церкви Свято-Миколаївської парафії смт Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області ОСОБА_5 та секретаря Парафіяльних зборів релігійної громади Української Православної Церкви Свято-Миколаївської парафії смт Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області ОСОБА_6 засвідчено приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Бублик В.М. (а.с. 30-32 т. 2). Статут Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ СВЯТИТЕЛЯ МИКОЛАЯ ЧУДОТВОРЦЯ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» (нова редакція) зареєстровано розпорядженням в.о. голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 26 серпня 2020 року № 446 (а.с. 59-69 т. 2).

24 червня 2019 року (протокол № 2) відбулися загальні Парафіяльні збори Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ СВЯТО-МИКОЛАЇВСЬКОЇ ПАРАФІЇ СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ», на яких було висловлено підтримку Предстоятелю Української Православної Церкви Блаженнішому Митрополиту Онуфрію та Керуючому Ніжинською єпархією Високопреосвященнішому Архієпископу Ніжинському і Прилуцькому Клименту, ухвалено залишитися в лоні Української Православної Церкви на чолі з ОСОБА_4 , засуджено всі спроби захоплення храмового приміщення та підроблення Статутних документів Парафії (а.с. 63-67 т. 1).

30 листопада 2019 року (протокол № 3) відбулися загальні Парафіяльні збори Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ СВЯТО- МИКОЛАЇВСЬКОЇ ПАРАФІЇ СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ», на яких ухвалено рішення висловлено підтримку Предстоятелю Української Православної Церкви Блаженнішому Митрополиту Онуфрію та Керуючому Ніжинською єпархією Високопреосвященнішому Архієпископу Ніжинському і Прилуцькому Клименту, ухвалено залишитися в лоні Української Православної Церкви на чолі з Блаженнішим ОСОБА_7 . Окрім цього, вирішено призначити позивача керівником Парафії та надати йому повноваження діяти від імені та в інтересах Парафії для здійснення реєстраційних дій (а.с. 68-72 т. 1).

14.09.2020 о 14:32:41, реєстраційний номер 002000457, Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації було проведено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу (), а саме: зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою; зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого) з РЕЛІГІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ НІЖИНСЬКОЇ ЄПАРХІЇ СВЯТО- МИКОЛАЇВСЬКОЇ ПАРАФІЇ СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» на РЕЛІГІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ МИКОЛАЯ ЧУДОТВОРЦЯ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) СМТ ПАРАФІЇВКА ІЧНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ»; зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи; зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо (а.с. 151-156 т. 1).

Незаконність розпорядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 26.08.2020 № 446 про реєстрацію у новій редакції Статуту релігійної громади Української Православної Церкви Свято-Миколаївської парафії смт Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області та внесення змін до відомостей про юридичну особу обґрунтовується, зокрема, тим, що позивач та/або інші члени-учасники Загальних Парафіяльних зборів Парафії, склад яких був затверджений 22 лютого 2019 року, не приймали рішення про зміну назви, зміну місцезнаходження, зміну керівника, а також про зміну підлеглості Парафії Українській Православній Церкві на чолі з ОСОБА_4 , та відповідач, поза волею справжньої релігійної громади, без числа членів Парафіяльних Зборів та не із числа парафіян, без участі настоятеля та всупереч Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», у спосіб, який не передбачений Статутом та всупереч судового рішення, 14.09.2020 здійснив державну реєстрацію змін до статутних документів Релігійної організації. Позивач вважає, що відповідачі втрутилися у внутрішню діяльність релігійної організації, безпідставно не врахували рішення загальних Парафіяльних зборів, яке оформлене протоколом від 22.02.2019 та яким було висловлено свою вірність Українській Православній Церкви та підтримку Предстоятелю ОСОБА_8 , Митрополиту Київському і всієї України і надавши перевагу іншому рішенню загальних зборів релігійної громади, яке відбулося 21.06.2019 та яким прийнято змінити конфесійне підпорядкування на УПЦ (Православної Церкви України), чим порушили положення ст. 9, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 35 Конституції України, Закон України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Суд зауважує, що провадження в даній справі відкрите з врахуванням правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 № 910/8132/19, у пунктах 5.15-5.17 якої зазначено, що перевищення встановленого цим Законом терміну прийняття рішень про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій, як і рішення про відмову в реєстрації статуту (положення) релігійної організації може бути оскаржено до суду в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України (частина двадцять перша статті 14, частина друга статті 15 Закону № 987-ХІІ). Отже, законодавець висловився стосовно юрисдикції спорів, які виникають у зв`язку з бездіяльністю чи відмовою уповноваженого органу у прийнятті рішення щодо реєстрації статуту (положення) релігійної організації. Спір, який виник у цій справі, також стосується правовідносин з прийняття уповноваженим органом рішення з реєстрації статуту релігійної організації. За змістом позовної заяви, доводів апеляційної та касаційної скарг вимоги позивача про визнання недійсним рішення зборів, скасування розпорядження № 255 в частині реєстрації статуту релігійної громади в новій редакції з новою юридичною назвою та скасування рішення про реєстрацію, позов у цій справі подано на захист релігійних прав позивача як учасника релігійної громади. Тобто, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, стосуються питань участі позивача у створенні та діяльності релігійної громади. Велика Палата Верховного Суду вважає, що такі правовідносини є тісно пов`язаними з правовідносинами щодо реєстрації статуту (положення) релігійної організації, а юрисдикцію спорів, що виникають з таких правовідносин, також слід визначати відповідно до частини двадцять першої статті 14, частини другої статті 15 Закону № 987-ХІІ.

У ході судового розгляду даної справи Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 дійшла іншого правового висновку щодо юрисдикції спорів релігійних організацій, зміст якого полягає в наступному.

Правовідносини, пов`язані з діяльністю релігійних організацій, регулюються Законом № 987-ХІІ, який був прийнятий 23 квітня 1991 року та набув чинності 06 червня 1991 року (Закон).

Положеннями статті 14 вказаного Закону було визначено, що перевищення встановленого цим Законом терміну прийняття рішень про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством Української РСР. Зміни і доповнення статутів (положень) релігійних організацій підлягають реєстрації в тому ж порядку і в ті ж терміни, що і реєстрація статутів (положень).

Відповідно до статті 15 Закону № 987-ХІІ в редакції від 23 квітня 1991 року рішення про відмову в реєстрації статуту (положення) релігійної організації із зазначенням підстав відмови повідомляється заявникам письмово в десятиденний термін. Це рішення може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством Української РСР.

Згідно зі статтею 16 Закону № 987-ХІІ в редакції від 23 квітня 1991 року реєстрація статутів (положень) новоутворених після реорганізації релігійних організацій здійснюється в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

На момент прийняття цього Закону не існувало господарських чи арбітражних судів, не було прийнято ГПК.

Натомість, на час прийняття Закону № 987-ХІІ ЦПК містив главу 31-А, в порядку якої розглядались спори громадян і юридичних осіб із суб`єктами владних повноважень щодо оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності в адміністративних правовідносинах.

Так, відповідно до статті 248-1 ЦПК (в редакції 1963 року) громадянин має право звернутися в суд із скаргою, якщо вважає, що діями службової особи ущемлено його права. У суд може бути оскаржено дії, одноособово здійснені службовими особами від свого імені або від імені органу, який вони представляють.

Отже, на час прийняття Закону існувало інше процесуальне законодавство, якому положення Закону № 987-ХІІ в редакції 1991 року кореспондували.

У подальшому Верховною Радою України було прийнято ГПК, який згодом, зазнавши змін, був викладений у редакції від 16 серпня 2020 року.

Відповідними нормами цього процесуального закону було визначено юрисдикцію спорів між юридичною особою та її учасником (засновником, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У той же час відповідні зміни до Закону № 987-ХІІ внесені не були.

Звертає на себе увагу, що ГПК є спеціальним нормативним актом, до предмета регулювання якого входить, у тому числі, визначення юрисдикції та підсудності судових спорів.

Водночас визначення юрисдикції і підсудності спорів не є і не може бути предметом регулювання Закону № 987-ХІІ.

А тому положення Закону № 987-ХІІ є застарілими та не відповідають чинному процесуальному законодавству.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово формувала позиції, відповідно до яких юрисдикція судового спору визначається за предметом спору, тобто за змістом та дійсним характером спірних правовідносин.

Так, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 805/4505/16-а). Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №804/14471/15).

Що стосується суті цього спору, то фактично підставою позову є незгода Релігійної організації з рішенням загальних зборів членів Релігійної організації про зміну канонічної підлеглості, оформленим протоколом від 23 лютого 2019 року № 1, оскільки, на думку цієї організації, воно прийняте з порушенням вимог чинного законодавства особами, які не мали права його приймати, за відсутності необхідного кворуму, всупереч раніше прийнятому на загальних парафіяльних зборах релігійної громади рішенню.

Із цього вбачається, що у позивача наявний спір не з державним реєстратором, а порушення своїх прав він убачає в ухваленні відповідного рішення загальними зборами членів Релігійної організації про зміну канонічної підлеглості та у прийнятті нової редакції статуту.

Положеннями пункту 3 частини першої статті 20 ГПК визначено, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово визначала критерії розмежування справ між цивільною та господарською юрисдикціями, визнавши юрисдикцію господарського суду у справах про спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи.

Спори за участю громадського об`єднання зі статусом юридичної особи як учасника цивільних правовідносин підлягають розгляду у судах відповідно до вимог як ЦПК, так і ГПК залежно від змісту позовних вимог та сторін такого спору.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 915/540/16 вказано, що підвідомчість господарських справ установлена статтею 12 ГПК в редакції, чинній на час подання позову, згідно з пунктом 4 частини першої якої господарськими судами розглядаються справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 361/17/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскарження рішення загальних зборів учасників є спором, пов`язаним з реалізацією загальними зборами членів громадської організації права на управління юридичною особою у вигляді формування органу управління, підставою для прийняття рішення про усунення голови громадської організації від виконання обов`язків зазначені положення Статуту товариства, тому його слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Крім того, правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду відповідає також висновок Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 120/248/19-а, в якому суд зазначив, що, незважаючи на те, що оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує невирішений корпоративний спір, у межах якого повинні бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією зміни інформації про юридичну особу, з підстав позову вбачається, що предметом оскарження у цій справі є рішення відповідача про проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, прийняте на підставі протоколу позачергових зборів уповноважених громадської організації. Саме скликання цих зборів і ухвалені ними рішення спричинили виникнення спірних правовідносин між позивачем та громадською організацією. Тобто звернення позивача до суду із цим позовом викликане необхідністю захисту права не у сфері публічно-правових відносин, а пов`язане з наявністю спору між членами громадської організації щодо обрання керівника, членів правління та ревізійної комісії. Отже, позовні вимоги про скасування рішення реєстратора є похідними від вимог щодо відновлення порушених корпоративних прав, а тому цей спір не пов`язаний безпосередньо із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що унеможливлює його розгляд у порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно з постановами Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, від 22 серпня 2018 року у справі № 805/4505/16-а позивач оскаржив до адміністративного суду дії суб`єктів владних повноважень державних реєстраторів, пов`язані з реєстрацією змін до установчих документів товариства, внесенням відомостей щодо зміни складу його учасників та керівника, посилаючись при цьому на недотримання цими суб`єктами встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Однак, з висловлених позивачем у ході розгляду справи мотивів звернення до суду вбачається, що незаконність, на думку позивача, реєстрації таких змін пов`язана з підробкою протоколу загальних зборів товариства, виключенням його зі складу учасників у незаконний спосіб, а також нікчемністю договору купівлі-продажу його частки в статутному капіталі товариства. Тобто звернення позивача до суду із цим позовом покликане необхідністю захисту його прав не у сфері публічно-правових відносин, а його корпоративних та майнових прав, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства, натомість підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 826/2778/16 установила, що громадська організація звернулася до суду з позовом про визнання протиправними й скасування записів в Реєстрі громадських об`єднань та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про внесення відомостей про фізичну особу як керівника громадської організації, а також зобов`язання відповідачів відновити відомості про іншу фізичну особу як керівника громадської організації. З висловлених позивачем мотивів звернення до суду вбачається, що незаконність, на його думку, реєстрації таких змін пов`язана з поданням документів, справжність та правомірність яких позивач заперечує, оскільки в цей період збори громадської організації взагалі не проводилися і жодні рішення про зміни в керівництві організації не приймалися. Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку з незгодою позивача із прийнятими відповідачами рішеннями про реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу й покликані фактично відновити попередню реєстрацію інформації про керівника. Отже, звернення громадської організації до суду із цим позовом пов`язане з наявністю спору між її учасниками з приводу керівника громадської організації, а не із захистом прав у сфері публічно-правових відносин, що унеможливлює розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 оскарження юридичною особою дій державного реєстратора щодо порушення процедури припинення (ліквідації) іншої юридичної особи, учасником якої позивач не був, а захищав свої права кредитора за відсутності у реєстраційній карті передбаченого підтвердження розрахунків з кредиторами, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи.

Схожих висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла також у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 826/10249/18 про оскарження дій державного реєстратора в частині припинення юридичної особи у зв`язку з тим, що рішення про державну реєстрацію припинення юридичної особи ухвалено на підставі документів, які надійшли від осіб, які, як вважає позивач, не мали права ухвалювати таке рішення, а документи, надані державному реєстратору, сфальшовані, зобов`язання державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запис про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи.

Оскарження дій та рішень реєстратора щодо державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, а також внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань рішення засновників щодо припинення юридичної особи, обґрунтоване невиконанням товариством зобов`язань за інвестиційним договором, свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин. Спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 804/14471/15).

Крім того, Касаційний господарський суд у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 910/13499/19 за позовом Релігійної організації до обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження голови обласної державної адміністрації, яким зареєстровано статут релігійної організації у новій редакції, зазначив про належність цієї категорії спорів до господарської юрисдикції.

Відповідно до статті 13 Закону № 987-ХІІ (в чинній редакції) Релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації. Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов`язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення).

Згідно зі статтею 7 Закону № 987-ХІІ (в чинній редакції) релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Положеннями частин першої п`ятої статті 8 Закону № 987-ХІІ (в чинній редакції) визначено, що релігійна громада є місцевою Релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням).

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюються загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення.

Отже, спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом) відносяться до спорів щодо управління такою юридичною особою і мають розглядатись у порядку господарського судочинства.

У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду уточнює правову позицію, викладену в постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 916/2086/19, від 20 листопада 2019 року у справі № 910/8132/19, від 22 січня 2020 року у справі № 809/1025/17 та інших, у яких викладена аналогічна позиція, зазначивши, що спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом), пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої організації, мають розглядатись в порядку господарського судочинства.

Виходячи з наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстави для відступу від висновку щодо застосування частини першої статті 2, пункту 3 частини першої статті 20 ГПК, викладеного в постанові Касаційного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі № 806/3462/14, який був урахований судом апеляційної інстанції при вирішенні спору у справі, яка переглядається, відсутні, оскільки з огляду на приватноправовий характер правовідносин спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

При цьому Велика Палата Верховного Суду знов звертає увагу, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК незалежно від того, чи є позивач та інші учасники справи акціонерами (учасниками) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК. Подібні за змістом висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18, від 18 березня 2020 року у справі № 466/6221/16-а, від 15 квітня 2020 року у справі № 804/14471/15, від 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20.

За приписами пункту 1 частини першої, частин другої та третьої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, суд дійшов висновку про те, що даний спір відноситься до спорів щодо управління юридичною особою (релігійною організацією) та має розглядатися в порядку господарського судочинства, а не цивільного, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 258-261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконною державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 17.05.2021.

Суддя