Справа №461/2893/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року м.Львів

суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д. розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи комунальної установи «Львівський міській центр приватизації державного житлового фонду» про встановлення належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його батька відкрилася спадщина, однак при подачі документів ним було виявлено, що у свідоцтві про право власності № НОМЕР_1 ви 18 жовтня 1994 року на квартиру АДРЕСА_1 містяться неточності у його прізвищі, а саме, замість ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_1 . Такі ж неточності містяться і у технічному паспорті на квартиру та в будинковій книзі. 19 березня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до центру надання адміністративних послуг м.Львова зі зверненням стосовно внесення змін в прізвище співвласника у свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Однак, комунальна установа «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» надала йому відповідь, що відповідно до поданих ним документів вбачається, що квартира АДРЕСА_1 приватизована та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Заява на приватизацію квартири оформлялась відповідно до паспортів громадян України повнолітніх членів сім`ї та свідоцтв про народження дітей, які були наявні на момент подачі документів, а паспорт громадянина України ОСОБА_1 виданий 17 травня 2002 року, тобто після видачі свідоцтва про право власності. Відтак, КУ "Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду" не має правових підстав для підготовки проекту розпорядження про внесення змін в розпорядження Львівської міської адміністрації" № 1260 від 18.10.1994 року та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Враховуючи вищевикладене, просив суд постановити рішення про встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме - свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18 жовтня 1994 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Заявник в судове засідання для розгляду справи не з`явився, подав до суду заяву про здійснення розгляду без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що в паспорті громадянина України, що виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера ДПА у Галицькому районі, - прізвище заявника звучить як ОСОБА_1 .

При цьому, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 18 жовтня 1994 року, квартира за адресою АДРЕСА_2 на праві спільної власності належить ОСОБА_2 (батькові заявника), ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 (матері заявника). Вказане підтверджується й наданим суду технічним паспортом з інвентарним номером 926 та будинковій книзі, по квартирі що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Заявником було надано суду копію свідоцтва про народження заявника ОСОБА_2 (російською мовою), з якого вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Львові, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є громадянами України.

Відповідно до заповіту ОСОБА_2 (батька заявника) все своє майно останній заповів сину- ОСОБА_1 . Вказане підтверджується й витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, що зареєстрований за №45623201.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, спадкоємцем майна матері заявника ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, що зареєстрований за №39332915.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником 1/9 частки квартири за адресою АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на спадщину/Р. №5-2302/ 31.07.2006/ видане Першою Львівською держнотконтрою є ОСОБА_1 .

Так, відповідно до вимог законодавства, факти що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як передбачено п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у свідоцтві про право власності № НОМЕР_1 ви 18 жовтня 1994 року на квартиру АДРЕСА_1 дійсно міститься описка у прізвищі заявника, а саме, замість ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.293,315,318,319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи комунальної установи «Львівський міській центр приватизації державного житлового фонду» про встановлення належності правовстановлюючого документу,- задовільнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 правовстановлюючого документу, а саме: Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18.10.1994 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.Д. Фролова