Справа № 369/1389/21
Провадження № 2-о/369/105/21
РІШЕННЯ

Іменем України

11.05.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Вець О.І.,

за участі:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу №369/1389/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального напису,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Волошина О.В., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського суду Київської області з даною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 та заінтересована особа - ОСОБА_3 перебували у сімейно-шлюбних відносинах, проте шлюб не реєстрували. У сторін народились діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відзначає, що впродовж восьми років ОСОБА_3 постійно вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 та спільних дітей.

Так, ОСОБА_3 , п`ять разів притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується винесеними постановами Києво-Святошинського районного суду Київської області: постанова за №369/2923/16-п від 27 квітня 2016 року - 30 годин громадських робіт;постанова за №369/404/17 від 25 січня 2017 року - звільнено від відповідальності, уснезауваження; постанова за №369/3445/19 від 01 квітня 2019 року - штраф 170,00 грн.; постанова за №369/3706/19 від 19 квітня 2019 року - штраф 340,00 грн.; постанова за №369/9779/20 від 16 вересня 2020 року - звільнено від відповідальності, уснезауваження.

ОСОБА_2 також відзначає, що не дивлячись на притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 продовжує здійснювати психологічне насильство відносно ОСОБА_1 , яке полягає у знущанні, приниженні, словесних та невербальних образах, переслідуванні та погрозах фізичною розправою. Крім того, під час побачень із дітьми, знаходившись за місцем їх проживання, ОСОБА_3 здійснює і сексуальне насильство відносно неї, яке полягає у сексуальному домаганні, її торканні за інтимні частини тіла, без її згоди. Майже всі ситуації здійснюються у присутності та на очах неповнолітніх дітей, сім`я налякана такими діями батька та наразі вони бояться за своє життя та життя матері.

28 грудня 2020 року приблизно о 16:30 год. в магазині "Сільпо" за №42 за адресою: просп. Перемоги, 87 у м. Києві, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_1 , яка працює продавцем-касиром в магазині, та без будь-яких причин почав ображати її брудною лайкою та погрожувати фізичною розправою, на зауваження громадян не реагував. Після чого, ОСОБА_3 схопив за рукав ОСОБА_1 та почав смикати, чим завдав останній фізичного болю. Після чого, він пішов з магазину. Але, приблизно о 17.00 год. ОСОБА_3 повернувся до магазину та знову підійшов до каси, де почав ображати, принижувати ОСОБА_1 та погрожувати. В результаті таких дій, до нього підійшли працівники охорони, зробили зауваження та попросили вийти з магазину.

Того ж дня, приблизно о 17.30 годині ОСОБА_1 вийшла на подвір`я магазину разом з завідуючою магазину ОСОБА_6 і в цей час, через службові ворота, зайшов ОСОБА_3 та підійшов до ОСОБА_1 і знову почав її ображати брудною лайкою та погрожувати їй вбивством, після чого ОСОБА_6 викликала охоронців та ОСОБА_3 проводили за межі магазину.

Свідками вищевказаних обставин були охоронці магазину "Сільпо" за №42 за адресою: просп. Перемоги, 87 у м. Києві, а також касир - ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 - НОМЕР_3 , та завідуюча магазином ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 - НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 зазначає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ледь не втратила роботу, оскільки власникам магазину непотрібні працівники, які вчиняють сварки при їх клієнтах в магазині, до того ж у присутності співробітників та інших відвідувачів магазину ОСОБА_1 була принижена, вона систематично знаходиться в стані фізичних та психологічних стражданнях, переживає за власне життя та життя своїх дітей.

З відповідною заявою ОСОБА_1 звернулась до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з заявою про вчинення насильства, на момент подання заяви справа ще знаходиться на розгляді в поліції.

Також представник заявника відзначає, що ОСОБА_3 постійно погрожує фізичною розправою за телефоном. Так, на мобільний додаток Viber, за номером телефона НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_1 приходять повідомлення з погрозами від ОСОБА_3 НОМЕР_6 , що підтверджується скріншотами переписок за 27 грудня 2020 року, 21 грудня 2020 року, 15 грудня 2020 року.

Листом Києво-Святошинського відділу поліції від 31 грудня 2020 року за №15734/109/1008/20 наданий облік інтегрованої інформаційно-пошукової системи, згідно якої ОСОБА_1 телефонувала на лінію "102" та викликала поліцію у зв`язку із систематичним вчиненням насильства відносної неї її колишнім співмешканцем ОСОБА_3 . Виклики були здійснені: 04 червня 2020 року, 17 липня 2020 року, 24 липня 2020 року, 24 липня 2020 року, 24 липня 2020 року, 17 серпня 2020 року, 13 вересня 2020 року, 11 листопада 2020 року.

У зв`язку з вищевикладеним адвокат Волошина О.В., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 , на строк 6 (шість) місяців та заборонити:перебувати у місці проживання ОСОБА_1 та дітей за адресою: АДРЕСА_4 ; наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання дітей, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 та дітей;вести листування, телефонні розмови з ОСОБА_1 та дітьми або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік з метою запобігання в майбутньому вчинення адміністративних правопорушень.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити. Просили суд долучити до матеріалів справи копії Постанов Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2016 року, від 25 січня 2017 року, від 01 квітня 2019 року, від 19 квітня 2019 року, від 16 вересня 2020 року та від 15 березня 2021 року.

В судовому засіданні заінтересована особа проти задоволення заяви заперечував. Проте визнав факт вчинення ним погроз та притягнення його до адміністративної відповідальності, заперечував проти обмеження спілкування з дітьми.

Суд, вислухавши обґрунтування заявника та її представника, заперечення заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе часткового задовольнити подану заяву з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та заінтересована особа - ОСОБА_3 перебували у сімейно-шлюбних відносинах, проте шлюб не реєстрували.

У сторін народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У судовому засіданні встановлено, що заявник неодноразово зверталася до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області із заявами на неправомірні дії ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 шість раз був притягнений до адміністративної відповідальності, що підтверджується копіями Постанов Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2016 року, від 25 січня 2017 року, від 01 квітня 2019 року, від 19 квітня 2019 року, від 16 вересня 2020 року та від 15 березня 2021 року, два з яких відносно доньки заявниці - ОСОБА_8 .

Частиною 1 статті 270 ЦК України, визначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. Рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя; особи, які мають спільну дитину (дітей).

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник вказує, що вона є постраждалою від домашнього та психологічного насильства.

Статтею 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено наступні терміни, зокрема:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.п. 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, а також викладені адвокатом Волошиною О.В., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 у заяві обставини, дії ОСОБА_3 по відношенню до заявника та її доньки ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що вони є проявом домашнього насильства. Проте заявником та її представником не доведено в суді факт вчинення домашнього насильства по відношенню до спільних дітей заявниці та заінтересованої особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно статті 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За вищевказаних обставин заява підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис строком на 3 (три) місяці стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , а саме заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_8 , їх навчання, роботи, інших місць частого відвідування.

В іншій частині задоволення заявлених вимог - відмовити.

Копію рішення направити Відділу поліції Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області та Виконавчому комітету Білогородської сільської ради для виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Суддя: І.О. Фінагеєва