Провадження № 2-др/758/19/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

14 травня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві без повідомлення учасників справи заяву представника відповідачів - адвоката Майстренка Є.І. про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Подільська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Подільська районна в місті Києві державна адміністрація про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та встановлення порядку користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 27 серпня 2018 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та останніх визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 23 квітня 2019 року відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 поновлено строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та призначено розгляд заяви до судового засідання.

Ухвалою від 12 червня 2019 року було забезпечено позов шляхом заборони посадовим особам Відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (04071, м.Київ, вул.Оболонська, 37-Б) вчиняти дії, пов`язані з приватизацією та видачою свідоцтва про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 26 червня 2019 року за заявою відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення було скасовано вищевказане заочне рішення з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2021 року в задоволенні первісного позову відмовлено в повному обсязі, а зустрічний позов задоволений в повному обсязі, а саме: вселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в користування: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - кімнати житловою площею 15,3 кв.м та 14,8 кв.м, а ОСОБА_1 - кімнату житловою площею 15,7 кв.м, залишивши коридор, кухню, туалет та ванну кімнату у спільному користуванні сторін.

Постановою Київського апеляційного суду вищевказане рішення районного суду залишено без змін.

Представником відповідачів, що є позивачами за зустрічним позовом, подана заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачами, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму в розмірі 7 305,2 грн., а на користь ОСОБА_4 - 6 921,0 грн.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був сплачений при розгляді справи судом першої інстанції судовий збір на загальну суму 4 226,2 грн., з яких: за подання заяви про перегляд заочного рішення - 768,4 грн. (2 платежі по 384,2 грн.), за заяву про забезпечення позову - 384,2 грн., зустрічного позову - 3 073,6 грн. (2 платежі по 1 536,8 грн.). Крім того, понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,0 грн. Але судом в рішенні від 15.10.2020 р. не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Одночасно в заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі сторін.

Відповідно до ст.270 ч.4 ЦПК України при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення сторони викликаються в разі необхідності. В зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути вищевказану заяву без виклику учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно ст.270 ч.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п.3).

Як вбачається з матеріалів справи, Подільським районним судом м.Києва постановлено рішення від 15 жовтня 2020 р. про повне задоволення зустрічного позову та відмову у первісному позові без вирішення питання про стягнення судових витрат.

Відповідно до ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Отже, з ОСОБА_1 , як відповідача за зустрічним позовом, на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як позивачів за зустрічним позовом, підлягають стягненню понесені останніми судові витрати.

Статтею 133 ч.1 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в загальному розмірі 2 305,2 грн., в т.ч.: за заяву про перегляд заочного рішення - 384,2 грн., за заяву про забезпечення позову - 384,2 грн., за зустрічну позовну заяву - 1 536,8 грн., а ОСОБА_4 було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1 921,0 грн., в т.ч.: за заяву про перегляд заочного рішення - 384,2 грн., за зустрічну позовну заяву - 1 536,8 грн.

А відтак, вказані вище суми підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивачів за зустрічним позовом.

Статтею 133 ч.3 п.3 ЦПК України визначено, що до судових витрат відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно матеріалів справи, участь в розгляді даної справи як представник ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як позивачів за зустрічним позовом та відповідачів за первісним позовом, брав участь адвокат Майстренко Євгеній Іванович (свідоцтво серія КС № 6543/10 від 23.03.2018 р.), який входить до Адвокатського бюро «Олександр Усович і партнери», з яким у ОСОБА_4 був укладений договір про надання правової допомоги № 08-АБ/2019 від 15.03.2019 р. з додатковою угодою № 1 від 13.03.2020 р., а у ОСОБА_2 - договір про надання правової допомоги № 09-АБ/2019 від 12.04.2019 р. з додатковою угодою № 1 від 13.03.2020 р.

Згідно з абз. 2 п. 48 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»), витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Для стягнення витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, на учасника покладається обов`язок підтвердження здійснення ним відповідних витрат та їх розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених ОСОБА_2 та ОСОБА_4 витрат на оплату правничої допомоги їх представником надані акти № ОУ-0000007 від 27.06.2019 р. (по ОСОБА_2 ) та № ОУ-0000008 від 18.06.2019 р. (по ОСОБА_4 ) здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну вартість робіт (послуг) в розмірі по 5 000,0 грн. за кожним актом.

Між тим, стороною позивача за зустрічним позовом не наданого жодного документа саме про внесення даних сум (по 5 000,0 грн. від ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) як оплати за вищевказаними актами. При цьому Верховний Суд неодноразово висловлювався з приводу того, що квитанція, довідка або інший документ на підтвердження внесення (отримання) готівкових коштів за надання правової допомоги разом із договором про надання правової допомоги (актами виконаних робіт тощо) які і є належним доказом для підтвердження витрат учасника справи на професійну правничу допомогу).

А відтак, підстави для стягнення на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 витрат на оплату правничої допомоги відсутні, оскільки не підтверджені у встановленому законом порядку.

Зурахуванням зазначеного слід ухвалити додаткове рішення, яким з відповідача за зустрічним позовом на користь позивачів за зустрічним позовом підлягає стягненню понесені останніми судові витрати у вигляді витрат на оплату судового збору.

Отже, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-259, 270, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідачів - адвоката Майстренка Є.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Подільська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Подільська районна в місті Києві державна адміністрація про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та встановлення порядку користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 305,2 грн. (дві тисячі триста п`ять грн. 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,0 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання даного рішення.

Учасник справи, якому копія судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова