Провадження №2/428/42/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

14 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Голуб Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, третя особа приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцева Наталія Вікторівна про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Усова Катерина Вікторівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцева Наталія Вікторівна про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сєвєродонецьк Луганської області помер ОСОБА_2 , який був власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В період з травня 2014 року по 02.06.2019 року позивач постійно проживала з померлим однією сім`єю. В цей період вони вели спільне господарство, мали загальний бюджет, взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом, піклувались один про одного, проте офіційно свої відносини не зареєстрували.

Позивач в іншому зареєстрованому шлюбі не перебувала.

В період спільного проживання в квартирі померлого були поклеєні шпалери, за спільні кошти вони придбали мікрохвильову піч, електричний чайник та телевізор.

Позивач несла видатки на поховання ОСОБА_2 .

Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , оскільки вони з померлим в офіційному шлюбі не перебували, а факт спільного проживання в судовому порядку не встановлений.

Позивач прийняла спадщину, як спадкоємець, оскільки постійно проживала зі своїм цивільним чоловіком на час відкриття спадщини.

Просила суд:

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з травня 2014 року по час відкриття спадщини по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

26.03.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву. Проте судом зазначений відзив не приймається, оскільки він поданий з порушенням 10-денного строку, встановленого в ухвалі про відкриття провадження у справі. Копію зазначеної ухвали уповноважена особа відповідача отримала 04.01.2021 року, тобто кінцевий строк для подання відзиву сплинув 14.01.2021 року.

30.11.2020 року судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення її недоліків.

18.12.2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

18.03.2021 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів та закриття підготовчого провадження, призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги. Суду пояснила, що вона знайома з ОСОБА_2 з 1975 року, вони жили в одному під`їзді. В 2014 році ОСОБА_2 запропонував їй жити разом. Вони жили за рахунок їх пенсій, купували продукти харчування, ліки, підтримували один одного. З квітня 2014 року вони стали жити разом в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 ходив на ринок, вона готувала консервацію, разом робили косметичний ремонт в квартирі. За рахунок спільних коштів вони сплачували комунальні послуги, купили телевізор. Дітей у ОСОБА_2 не було.

Згодом в судові засідання, призначені на 31.03.2021 року, 14.04.2021 року, 23.04.2021 року та 14.05.2021 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача адвокат Усова К.В. підтримала позов, підтвердила доводи, викладені в позовній заяві.

Згодом в судові засідання, призначені на 14.04.2021 року, 23.04.2021 року та 14.05.2021 року, представник позивача адвокат Усова К.В. не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області та третя особа приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцева Н.В. в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає можливим відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України розглянути справу за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1975 року. ОСОБА_2 жив один. З 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали жити разом, про це їй сказали сусідки по будинку. З якого часу вони жили разом, вона не знає. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом вона бачила в магазині. Від сусідів почула, що ОСОБА_2 помер, також це було чутно по запаху з його квартири. Після 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єднались, ОСОБА_1 доглядала ОСОБА_2 , який отримував пенсію.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що жив на одному поверсі з ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жили разом, він бачив, що вдвох виходили з квартири, він бачив їх на ринку та в магазині. Достовірно він не знає, як розподілялись кошти між цими особами. Через стіну він чув розмови на підвищених тонах, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з`ясовували стосунки. Приблизно з 2014 року, місяць точно назвати не може, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 живуть разом, може точно стверджувати, що з вересня 2014 року вони точно вже жили разом. Що було до вересня 2014 року, сказати не може, оскільки в травні він виїжджає на дачу і в місто повертається у вересні. Зі слів сусідів знає, що ОСОБА_2 помер, а його поховала ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 це її сусіди. Коли ОСОБА_7 овдовіла, то у них склались стосунки. Вона не дуже вникала в ці стосунки між сусідами, просто стала бачити їх разом у магазині, як вони гуляли в парку. ОСОБА_1 жила в квартирі ОСОБА_8 . З якого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали жити разом не може сказати. Коли ОСОБА_2 помер, то ОСОБА_7 займалась його похованням. У ОСОБА_2 була дочка, яка жила в м. Лисичанську.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідчення свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сєвєродонецьк Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.06.2019 року.

Власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 , що підтверджується копією інформаційної довідки від 10.12.2019 року №192279191.

19.11.2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцевою Н.В. заведено спадкову справу №65078556, спадкодавцем у якій є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.11.2019 року ОСОБА_9 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.12.2019 року ОСОБА_9 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину як спадкоємцю четвертої черги, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю п`ять років до часу відкриття спадщини, проте нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність документів, які б підтверджували родинні зв`язки з померлим, про що виніс постанову від 03.12.2019 року №502/02-31.

Відповідно до акту від 11.03.2020 року сусіди ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 підтвердили, що з травня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно проживали в квартирі АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, робили спільні покупки, спільно оплачували комунальні платежі, їх стосунки можна охарактеризувати як проживання однією сім`єю.

У судові засідання, призначені на 14.04.2021 року, 23.04.2021 року та 14.05.2021 року, позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Усова К.В. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Натомість позивач та її представник рухом справи не цікавляться, в судові засідання не з`являються, що свідчить про недобросовісність користування процесуальними правами. При цьому, суд враховує, що позивач та її представник є саме тими учасниками справи, які не можуть не знати, що здійснюється розгляд справи ініційований за їх же позовом.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, що задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони, яким беззаперечно є позивач, який звернувся до суду з позовом, є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»).

Враховуючи, що позивач та її представник повторно в судові засідання не з`явилися, причини неявки в засідання не були повідомлені, а заяв про розгляд справи у їх відсутність не надходило, то суд вважає можливим залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, третя особа приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцева Наталія Вікторівна про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, що не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду з аналогічною позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 44, 223, 257, 294, 353-355 Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, третя особа приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцева Наталія Вікторівна про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова