Справа № 712/5014/21
Провадження 2/712/1877/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

05.05.2021 до Соснівського районного суду м.Черкаси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в якій позивач просив також з метою виконання судового рішення накласти арешт на автомобіль «Хундай Соната» державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як передбачено ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, одним із яких відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України є накладення арешту на майно та/або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 2) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що в заяві про забезпечення позову не надано доказів ризику невиконання рішення суду. Крім того, позивачем не обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, також не надано доказів, які б підтверджували наміри відповідача здійснити відчуження рухомого чи нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Т.Є.Троян