Справа № 585/3276/20
Номер провадження 2/585/242/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і просить: визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , після її смерті відкрилася спадщина, до якої входять земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,599 га. що розташована на території Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області. Вказана земельна ділянка належаласпадкодавиці. Згідно довідки Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області V- 323 від 07.09.2020 року ОСОБА_6 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Спадкоємицею за заповітом ОСОБА_6 є ОСОБА_2 . Інші спадкоємці, які прийняли спадщину не встановлені. Заповіт від імені ОСОБА_6 , посвідчений у виконкомі Гришинської сільської ради 28.06.1989 року за реєстровим №10, не змінювався і не відмінявся. На час смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала разом з племінником - ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), дружиною племінника - ОСОБА_3 , сином племінника - ОСОБА_5 , сином племінника - ОСОБА_4 , онуком племінника - ОСОБА_8 . Інших зареєстрованих осіб не було. Але оформити спадщину на спадкове майно, що належало спадкодавиці позивачка не може, оскільки своєчасно не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 . В установленому законом порядку позивачка не прийняла спадщину з поважних причин, оскільки не знала, що саме на неї остання склала заповіт. Про наявність заповіту складеного саме на її користь, а не на інших родичів, вона дізналась у вересні 2020 року, звернувшись до Гришинської сільської ради Роменського району, оскільки оригінал заповіту не зберігся. Тому, позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини та вирішила його поновити.

Ухвалою суду від 29 грудня 2020 року провадження у справі відкрито і проведено підготовчий розгляд. 15 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та їх обгрунтування і просила задоволити позов. Суду пояснила, що ОСОБА_6 є рідною тіткою ОСОБА_2 , та залишила на її ім`я заповіт на все належне їй майно. Але ОСОБА_2 вчасно не звернулася про прийняття спадщини, тому що не знала про наявність майна. Дізналася в сільскій раді де їй надали копію заповіту, так як оригіналів документів після смерті ОСОБА_6 не було. На даний час ОСОБА_2 претендує на спадщину як спадкоємець за заповітом. На час смерті ОСОБА_6 відповідачі проживали з нею за однією адресою, так як вони є родичами та їх покійний батько був рідним племінником ОСОБА_6 . Позивач раніше не оформляла спадщину як спадкоємець за законом, тому що спадкоємець жила з відповідачами. Відповідачі спадщину не орфмляли.

Позивач ОСОБА_2 суду пояснила, що їй не було відомо що на її ім`я є заповіт, про це їй стало відомо лише на початку 2020 року. Так як їй не було відомо про наявність заповіту вона і не звернулася вчасно для оформлення спадщини. ОСОБА_6 її рідна тітка, але по закону вона спадщину не оформляла. Суду пояснила, що вона була забрала бабусю до себе, її ніхто не ображав, але вона сама просилася та переїхала до ОСОБА_9 , де і мешкала.

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснила, що з позовом не згодна. ОСОБА_6 жила у своїй хаті, коли вона залишилася сама то позивач забрала її до себе, але вони не вжилися після чого вона перейшла жити до них і прожила з ними 13 років. Коли роздавали землю то хата вже була продана і не зрозуміло як може бути той заповіт коли тітка жила вже в іншій хаті. За продаж хати гроші були на книжці і ОСОБА_6 заповіла ту книжку їй. Коли саме був заповіт на книжку точно не пам`ятає, та заповіт був лише на книжки. Коли ходили оформляти книжки то до нотаріуса не зверталися, були лише на пошті. Спадщину не оформили тому що не було грошей на ці витрати. Їй не було відомо про заповіт на ОСОБА_2 , але вважає, що ОСОБА_2 було відомо про наявність заповіту ще здавна.

Відповідач ОСОБА_4 з позовом не згоден, оскільки доглядала за бабусею його мати, тому їй і належить спадщина, вони вступили в спадщину, але не оформили її. Коли він звернувся до сільської ради для отримання довідок то в сільскій раді йому показали заповіт. Він звертався не в 20 році а в 2018 році, позивач каже неправду.

Відповідач ОСОБА_5 суду пояснив, що треба поділити спадщину на земельну ділянку на двох - матері ОСОБА_3 та позивачці ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_10 , суду пояснила, що про заповіт ОСОБА_6 їй стало відомо в 2020 році. Вона працювала секретарем та десь на початку 2020 року звернувся ОСОБА_4 за довідкою для оформлення спадщини, а коли готували довідку з`ясувалося що мається заповіт і відмовили йому у видачі довідки. Потім звернулася ОСОБА_2 і їй повідомили що мається заповіт на її ім`я. З часу смерті ОСОБА_6 ніхто не звертався за оформленням спадщини. ОСОБА_2 їй повідомила, що чула про наявність заповіту, тому їй сказали про наявність заповіту. Це було десь в кінці зими на початку весни 2020 року, точної дати не памятає, десь лютий-березень. ОСОБА_11 , звертався усно тому відповіді йому давали в усній формі.

Свідок ОСОБА_12 , суду пояснила, що вона співмешкає з сином ОСОБА_2 з 2005 року. Про наявність заповіту з часу як вона стала співмешкати з сином ОСОБА_2 і до 2020 року їй не було відомо. Дізналася про заповіт лише в 2020 році. На її думку і ОСОБА_2 не знала про наявність заповіту, бо коли дізналася про його існування була дуже здивована.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 94 років, померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Місцем смерті вказано с. Салогубівка, Роменського району Сумської області (а.с. 7).

Як вбачається з довідки Гришинської сільської рад Роменського району Сумської області, що видається в зв`язку з оформленням спадкових справ №323 від 07.09.2020 року ОСОБА_6 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Спадкоємицею за заповітом ОСОБА_6 являється ОСОБА_2 (а.с. 8)

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 9145050, виданого ОСОБА_6 на підставі розпорядження голови Роменської державної адміністрації від 26.06.2003 року № 288, земельна ділянка площею 2.599 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області та зареєстрована в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 270 ( а.с.9).

ОСОБА_6 за життя, а саме 28 червня 1989 р., склала заповіт яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 (а.с. 10).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № витягу 61662422 від 15.09.2020 року було проведено реєстрацію дубліката заповіту, номер у спадковому реєстрі 66408690 номер в реєстрі нотаріальних дій 46. (а.с. 11).

Встановлені обставини та досліджені докази свідчать, що між сторонами існують спірні правовідносини щодо права спадкування, а саме прийняття спадщини.

При вирішенні спору суд виходить, з положень ч.1 ст.1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, згідно яких спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Така заява спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, надається до нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини.

З`ясовані судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Такий висновок суду ґрунтується на доказах досліджених у судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить висновку про можливість задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 206, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 7 травня 2021 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга