Справа № 569/3438/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Гожа Г.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2021 року до Рівненського міського суду звернулась ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позову вказує, що 18 грудня 2020 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі 569/15668/20 між нею та ОСОБА_1 було розірвано шлюб. Вказує, що від шлюбу з відповідачем мають двох малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу залишились проживати разом з нею. Зазначає, що вона неодноразово зверталася до ОСОБА_1 , з проханням матеріально підтримувати синів, сплачуючи аліменти, так як діти з батьком не проживають і їх матеріальним забезпеченням вона змушена займатись повністю сама. Вказує, що відповідач відповідає її категоричною відмовою і не збирається фінансово забезпечувати спільних дітей. Вказує, що Відповідач має змогу сплачувати аліменти, позаяк аліменти Відповідач більше нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, непрацездатних батьків Відповідач не має, інших дітей не має. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що він погоджується сплачувати аліменти на дітей в мінімальному розмірі, оскільки в нього немає можливості платити суму яку просить позивач.

Суд заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції його батьками вказані сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції його батьками вказані сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що стягнення аліментів в розмірі 1600 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку, на кожну дитину, відповідає чинним нормам Сімейного кодексу України та не порушує прав позивача як отримувача і прав відповідача як платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідач є працездатною особою.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, на кожну дитину, щомісячно починаючи з 17.02.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2021 року.

Суддя С.П. Харечко