№ провадження 2-з/646/9/2021
Справа № 646/2961/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Демченко С.В., розглянувши заяву адвоката Чумака Романа Васильовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

у с т а н о в и в:

11 травня 2021 року адвокат Чумак Р.В., який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1045370, звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом заборони будь-якій особі вчиняти дії щодо відчуження нежитлового приміщення підвалу №3 в житловому будинку літ. «А-16», загальною площею 48,7 кв.м та нежитлових приміщень 1-го поверху №11, 12, 26, 27, 28 в літ. «А-16», загальною площею 102,5 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилався на те, що 11 жовтня 2019 року між заявником та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав у користування ОСОБА_2 10000 доларів США, які останній мав повернути заявнику до 11 квітня 2020 року. З метою забезпечення вказаного договору, 11 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Бітті Інновейшнз Енд Текнолоджиз» було укладено договір поруки №б/н. В подальшому, 23 грудня 2019 року між заявником та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору позики від 11 жовтня 2019 року, відповідно до умов якої ОСОБА_1 передав у користування ОСОБА_2 150000 доларів США, які позичальник зобов`язувався повернути в строк до 11 квітня 2020 року. Однак, взяті на себе зобов`язання позичальник не виконав, у зв`язку з чим заявник неодноразово направляв вимоги до позичальника та поручителя про усунення порушеного зобов`язання та сплати суми заборгованості, які до теперішнього часу не були виконані.

Разом з тим, заявнику стало відомо, що 16 липня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики №300, відповідно до умов якого позичальник прийняв кошти у сумі 1982000 грн., які зобов`язувався повернути до 30 жовтня 2020 року. З метою забезпечення вказаного зобов`язання 16 липня 2020 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Бітті Інновейшнз Енд Текнолоджиз» було укладено іпотечний договір №301, відповідно до умов якого, з метою забезпечення виконання основного зобов`язання за договором позики, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку наступне майно: нежитлове приміщення підвалу №3 в житловому будинку літ. «А-16», загальною площею 48,7 кв.м та нежитлові приміщення 1-го поверху №11, 12, 26, 27, 28 в літ. «А-16», загальною площею 102,5 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому до вказаних договорів були внесені зміни, які стосувалися строку повернення грошової суми. 27 липня 2020 року між ТОВ «Бітті Інновейшнз Енд Текнолоджиз» як майновим поручителем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, у зв`язку з чим до останнього перейшло право власності на об`єкти, вказані в іпотечному договорі від 16 липня 2020 року. Після чого, 23 березня 2021 року ОСОБА_3 відчужив вказані об`єкти на користь ОСОБА_4 , уклавши договір дарування.

Заявник вважає, що укладені вищезазначені договори та інші документи, які супроводжували процес відчуження об`єктів нерухомого майна є фіктивними та фраудаторними, а метою їх укладення є усунення ОСОБА_2 як боржника та ТОВ «Бітті Інновейшнз Енд Текнолоджиз» як поручителя від виконання зобов`язань за договором позики від 11 жовтня 2019 року.

ОСОБА_1 не згоден з укладеними договором позики №300 від 16 липня 2020 року, іпотечним договором №301 від 16 липня 2020 року та договором про задоволення прав вимоги іпотекодержателя №340 від 27 липня 2020 року, тому має намір звернутись до суду з позовом про визнання зазначених договорів недійсними внаслідок їх фіктивності та фраудаторності та з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики від 11 жовтня 2019 року.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову заявник вказує, що продаж об`єктів нерухомого майна, на які він просить накласти арешт, може значно ускладнити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 та ТОВ «Бітті Інновейшнз Енд Текнолоджиз», оскільки позивач не зможе стягнути заборгованість за рахунок даних об`єктів нерухомого майна, які будуть повернуті у власність ТОВ «Бітті Інновейшнз Енд Текнолоджиз» внаслідок визнання судом договорів позики, іпотеки та задоволення прав вимоги іпотекодержателя недійсними.

Враховуючи викладене, представник заявника вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки у випадку подальшого відчуження майна відповідачем до завершення судового процесу про стягнення боргу за договором позики та про визнання укладених договорів недійсними у разі невиконання боржником добровільно рішення суду, в примусовому порядку стягнути борг з боржника шляхом реалізації його майна стане неможливим, а отже права заявника і надалі будуть порушеними та не зможуть бути відновленими.

Дослідивши матеріали поданої заяви, приходжу до висновку про необхідність її повернення заявнику з таких підстав.

Згідно зі статтею 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями п.3, п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову та захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник має намір в майбутньому звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 та ТОВ «Бітті Інновейшнз Енд Текнолоджиз» про стягнення заборгованості за договором позики від 11 жовтня 2019 року, а також з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Бітті Інновейшнз Енд Текнолоджиз», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору позики №300 від 16 липня 2020 року, іпотечного договором №301 від 16 липня 2020 року та договору про задоволення прав вимоги іпотекодержателя №340 від 27 липня 2020 року фіктивними.

Отже, заявник в заяві про забезпечення позову вказує одночасно про декілька позовних заяв, а отже про декілька предметів позову, які є різними за своєю суттю та не є взаємопов`язаними, що не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, оскільки не зрозуміло, з яким саме позовом має намір звертатись до суду, в забезпечення якого подає вказану заяву.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, вважаю, що вказана заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, що є підставою для її повернення заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Заяву адвоката Чумака Романа Васильовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м.Харкова.

Повний текст ухвали складений та підписаний 12 травня 2021 року.

Суддя С.В. Демченко