Справа № 201/4609/21
Провадження №2-з/201/153/2021
У Х В А Л А

13 травня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення доказів до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11.05.2021 надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення доказів до пред`явлення позову, разом з якою заявником було надано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, посилаючись на тяжкий майновий стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону).

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Разом з тим, приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання клопотання про забезпечення доказів, тому вважаю, що заявник, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Таким чином, зазначена заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику, оскільки подана з порушенням вимог статті 117 ЦПК України, а саме: до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 454 грн.

Зважаючи на наявність наведених судом недоліків заяви про забезпечення доказів вона підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 117, ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В.В. Батманова