Номер провадження: 22-ц/813/7398/21
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

вивчивши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 січня 2015 року, в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Централізована енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: товариства з обмеженою відповідальністю «Гайсинський консервний комбінат», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АГРОГАРАНТ», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки дійсним та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АГРОГАРАНТ» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Централізована енергопостачальна компанія», товариства з обмеженою відповідальністю «Гайсинський консервний комбінат», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про звернення стягнення на майно, визнання правочинів недійсними, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виключення записів з державного реєстру іпотек та заборон відчуження нерухомого майна, визнання договору поруки дійсним, -

встановив:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» відмовлено.

Позовні вимоги ПрАТ «СК «Агрогарант» задоволено частково.

Визнано недійсним договір іпотеки від 30 липня 2010 року, укладений між ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» та ПАТ «Кредитпромбанк», з моменту його вчинення.

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження 2484722, згідно з яким: Іпотекодавець ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія»; Іпотекодержатель ПАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержателем на момент розгляду спору по суті є ПАТ «Дельта Банк»).

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про іпотеку 2484755, згідно з яким: Іпотекодавець ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія»; Іпотекодержатель ПАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержателем на момент розгляду спору по суті є ПАТ «Дельта Банк»).

Стягнуто частину заборгованості в розмірі - 9 200 000,00 грн. з ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» перед ПрАТ «СК «Агрогарант» за Угодою № 1 від 08 липня 2010 року, загальна заборгованість за якою складає - 13 337 307,78 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки б/н від 12 липня 2010 року та проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки - 9 200 000,00 грн..

Визнано недійсним іпотечний договір від 21 червня 2007 року, укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержателем за договором на момент розгляду спору по суті є ПАТ «Дельта Банк») та ТОВ «Гайсинський консервний комбінат», з моменту його вчинення.

Виключено з Державного реєстру іпотек реєстраційний номер обтяження 5184739, згідно з яким: тип обтяження: іпотека; Іпотекодержатель: ВАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержателем на момент розгляду спору по суті є ПАТ «Дельта Банк»); Іпотекодатель: ТОВ «Гайсинський консервний комбінат».

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 5184756, згідно з яким: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; Іпотекодержатель: ВАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержателем на момент розгляду спору по суті є ПАТ «Дельта Банк»); Іпотекодатель: ТОВ «Гайсинський консервний комбінат».

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номери записів про іпотеку: 5667794, 5667837, 5667680, 5667717, згідно з якими: Іпотекодержатель: ВАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержателем на момент розгляду спору по суті є ПАТ «Дельта Банк»); Іпотекодатель: ТОВ «Гайсинський консервний комбінат».

Стягнуто частину заборгованості в розмірі - 3 500 000,00 грн. з Дочірнього підприємства «Гайсинський консервний комбінат» на користь ПрАТ «СК «Агрогарант» за угодою про виконання зобов`язань по сплаті заборгованості № 1 від 25 травня 2007 року, загальна заборгованість за яким складає - 7 800 057,00 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 25 травня 2007 року та проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки - 3 500 000,00 грн..

Стягнуто частину заборгованості в розмірі - 500 000,00 грн. з ТОВ «Гайсинський консервний комбінат» на користь ПрАТ «СК «Агрогарант» за угодою про виконання зобов`язань по сплаті заборгованості № 1 від 25 травня 2007 року, загальна заборгованість за яким складає - 7 800 057,00 грн., шляхом звернення стягнення на предмета іпотеки за іпотечним договором від 25 травня 2007 року та проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки - 500 000,00 грн..

У задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Агрогарант» до ОСОБА_1 про стягнення частини заборгованості в розмірі - 200 000,00 грн. за договором поруки від 12 липня 2010 року шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки - 200 000,00 грн., відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія», ТОВ «Гайсинський консервний комбінат», ПАТ «Дельта Банк» на користь ПрАТ «СК «Агрогарант» судовий збір у розмірі 3 654 грн. (Т. 1, а. с. 181 - 198).

04 листопада 2019 року ТОВ «Файненс Компані», яке є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 22 квітня 2019 року, звернулось до суду з апеляційною скаргою (Т. 2, а. с. 1 - 10).

Ухвалою Одеського апеляційного суд від 21 листопада 2019 року поновлено ТОВ «Файненс Компані», яке є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», строк на апеляційне оскарження рішення суду. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Файненс Компані», як правонаступника ПАТ «Дельта Банк», на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2015 року в справі (Т. 2, а. с. 94 - 95).

Під час апеляційного розгляду справи до апеляційного суду надійшли заяви: 1) ПрАТ «СК «Агрогарант» від 05 лютого 2020 року подало заяву про відмову від частини позовних вимог та визнання нечинним судового рішення в частині вимог (Т. 2, а. с. 125 128); 2) ТОВ «Файненс Компані» від 10 лютого 2020 року про відмову від апеляційного скарги в частині оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року про: - визнання недійсним договору іпотеки № 25ДС/35/101/2010-КЛТ від 30 липня 2010 року, посвідченого Трубніковою І.О., приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстровим № 2206; - виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 2484755 та обтяження № 2484722. Закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Файненс Компані» у вищевказаній частині (Т. 2, а. с. 131 137).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 червня 2020 року задоволено клопотання ТОВ «Файненс Компані» про відмову від апеляційної скарги на рішення в частині позовних вимог.

Закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Файненс Компані» як правонаступника ПАТ «Дельта Банк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2015 року в частині позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ПрАТ «Страхова компанія «Агрогарант» про:

визнання недійсним Договору іпотеки №25ДС/35/101/2010-КЛТ від 30 липня 2010 року, укладеного між ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» та ПАТ «Кредитпромбанк, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. за реєстровим номером 2206, з моменту його вчинення;

виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження 2484722, згідно якого іпотекодавець ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія», іпотекодержатель ПАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержателем на момент розгляду спору по суті є ПАТ «Дельта Банк»;

виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про іпотеку 2484755, згідно якого іпотекодавець ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія», іпотекодержатель ПАТ «Кредитпромбанк» (іпотекодержателем на момент розгляду спору по суті є ПАТ «Дельта Банк» ();

стягнення частини заборгованості в сумі 9200000,00 грн. з ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» перед ПрАТ «Страхова компанія «Агрогарант» за Угодою №1 від 8 липня 2010 року, загальна заборгованість за якою складає 13337307,78 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №б/н від 12 липня 2010 року (Т. 2, а. с. 170 176).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 червня 2020 року задоволено заяву ПрАТ «СК «Агрогарант» про відмову від частини позовних вимог.

Прийнято відмову ПрАТ «СК «Агрогарант» від позовних вимог в частині: - визнання недійсним договору іпотеки від 30 липня 2010 року з моменту його вчинення; - виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження 2484722; - виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про іпотеку 2484755; - стягнення частини заборгованості в розмірі - 9 200 000,00 грн. з ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» перед ПрАТ «СК «Агрогарант» за угодою № 1 від 08 липня 2010 року, загальна заборгованість за якою складає - 13 337 307,78 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 12 липня 2010 року, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки - 9 200 000,00 грн..

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2015 року у вищевказаній частині позовних вимог ПрАТ «СК «Агрогарант» визнано нечинним, провадження у справі в цій частині вимог закрито (Т. 2, а. с.177184).

Постановою Одеського апеляційного суд від 24 вересня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Файненс Компані», як правонаступника ПАТ «Дельта Банк», задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2015 року в частині позовних вимог ПрАТ «СК «Агрогарант» про визнання недійсним договору іпотеки від 21 червня 2007 року, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» (стороною іпотекодержателем за договором на момент розгляду спору по суті є ПАТ «Дельта Банк») та ТОВ «Гайсинський консервний комбінат», з моменту його вчинення, виключення з Державного реєстру іпотек реєстраційний номер обтяження 5184739, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 5184756, виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номерів записів про іпотеку: 5667794, 5667837, 5667680, 5667717 скасовано, провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Агрогарант» на користь ТОВ «Файненс Компані» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі - 12 789,00 грн. (Т. 2, а. с. 240 - 248).

Постановою Верховного суду від 17 березня 2021 року касаційну скаргу ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» задоволено частково.

Постанову Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження (Т. 3, а. с. 73 - 83).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції визнано неповажними, вищевказана апеляційна скарга ТОВ «Файненс Компані» була залишена без руху. Запропоновано вказати інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Скаржнику надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги та попереджено, що в разі невиконання зазначених вимог ухвали в наданий строк, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

27 квітня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява від ТОВ «Файненс Компані» про усунення недоліків апеляційної скарги.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтоване тим, що ТОВ «Файненс Компані» є законним правонаступником ПАТ «Дельта Банк» за договором відступлення права вимоги «1351/К від 22.04.2019 року. ТОВ «Файненс Компані» є законним правонаступником ПАТ «Дельта Банк» за: 1) Кредитним договором № З.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 р., укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай», забезпеченим оскаржуваним іпотечним договором 25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 р., укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія»; 2) Кредитним договором № 22/46/07-КЛТ від 20.06.2007 р., укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Гайсинський консервний комбінат», забезпеченим оскаржуваним Іпотечним договором від 21.06.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Підвашевським І.В.. До ТОВ «Файненс Компані» у повній мірі перейшли права вимоги за іпотечними договорами від 21.06.2007 року. Тому, визнання недійсними зазначених договорів та виключення відповідних реєстраційних записів прямо впливає та порушує права і обов`язки ТОВ «Файненс Компані», як іпотекодержателя за цими договорами. Враховуючи вищезазначене, ТОВ «Файненс Компані» має право на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 р. в частині визнання недійсними іпотечних договорів та виключення реєстраційних записів як особа, яка не брала участі у справі у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 352 ЦПК України.

ТОВ «Файненс Компані» зазначає, що про рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 р. товариству стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 30 жовтня 2019 року. ПАТ «Дельта Банк» при передачі документів за договором відступлення права вимоги від 22.04.2019 р. не передало жодних процесуальних чи судових документів в рамках справи № 520/15904/14-ц. Вищевказані обставини, підтверджують необізнаність ТОВ «Файненс Компані» про справу загалом. ПАТ «Дельта Банк» не отримувало копії оскаржуваного судового рішення, що у свою чергу, пояснює факт відсутності такого судового рішення при передачі документів за договором відступлення права вимоги від 22.04.2019 р. від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Файненс Компані».Матеріали справи не містять доказів того, що повідомлення ПАТ «Дельта Банк» про дату судового засідання було отримано належним чином уповноваженими на те ПАТ «Дельта Банк» особами, зокрема в матеріалах справи відсутні відомості про осіб, які отримали вищезазначене повідомлення від ПАТ «Дельта Банк» та відсутні документи (довіреності тощо), які надавали б таким особам повноваження на отримання вхідної кореспонденції ПАТ «Дельта Банк».

Вищезазначені обставини не були досліджені та не враховувались судом. Враховуючи вищезазначене ПАТ «Дельта Банк» взагалі не було відомо про наявність судової справи № 520/15904/14-ц, та ПАТ «Дельта Банк» не отримувало оскаржуваного рішення Київського районного суду міста Одеси, що у свою чергу, підтверджується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів отримання ПАТ «Дельта Банк» копії оскаржуваного рішення, та пояснює відсутність такого рішення при передачі документів ТОВ «Файненс Компані» при укладенні договору відступлення прав вимоги.

Ознайомившись з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи, колегія судді зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» з 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України.

Підпунктом 13 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від15 січня 2015 року, на яке подана апеляційна скарга, ухвалено до набрання чинності ЦПК України (2017 року). Тому, підлягає оскарженню у строки, передбачені статтею 294 ЦПК України (2004 року).

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У частині третій статті 297 ЦПК України 2004 року передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» було повідомлено про розгляд справи районним судом 15 січня 2015 року, тобто у день, коли було ухвалено судове рішення (Т. 1, а. с. 168). Однак, представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з`явився.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті статтею 126 ЦПК України передбачено право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями, встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до приписів ст. 74 ЦПК (2004 року) судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України (2004 року) судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частини першої статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Матеріали справи містять належні докази повідомлення ПАТ «Дельта Банк» про дату судового засідання за адресою місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б (Т. 1, а. с. 168).

Відповідно до висновків Верховного Суду в постанові від 15.04.2021 року у справі №655/94/18, перевірка документів, що посвідчують особу, яка одержує поштове відправлення та підтверджують її повноваження як службової особи, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників органу поштового зв`язку. Добросовісне виконання працівниками Акціонерного товариства «Укрпошта» своїх службових обов`язків у цьому випадку презюмується, оскільки в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Отже, ПАТ «Дельта Банк» брало участь у справі, належним чином повідомлено про дату судового засідання, а апеляційна скарга подана 04 листопада 2019 року, з пропуском визначеного статтею 294 ЦПК України (2004 року) десятиденного строку. Отже, посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів того хто отримав судову повістку не заслуговують на увагу.

Відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Рішення районного суду ухвалено 15 січня 2015 року, а ТОВ «Файненс Компані» отримало права правонаступника лише - 22 квітня 2019 року.

Отже, вирішувати питання про пропуск процесуального строку апеляційного оскарження (у 10 днів) з доводів, які наведені заявником є безпідставними.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що:

«вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року);

«одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до ч. 5 ст. 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Тому, враховуючи висновки Верховного суду, викладені у постанові від 17.03.2021 року, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність визнання неповажними вказані ТОВ «Файненс Компані» підстави поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Файненс Компані» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року необхідно відмовити за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнанні судом неповажними.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Питання щодо законності та обґрунтованості ухвал Одеського апеляційного суду від 01 червня 2020 року про задоволення клопотання ТОВ «Файненс Компані» про відмову від апеляційної скарги на рішення в частині позовних вимог та задоволення заяви ПрАТ «СК «Агрогарант» про відмову від частини позовних вимог колегія суддів не вирішує, виходячи зі змісту ст. ст. 357, 358 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ст. 358 ЦПК України, колегія суддів вважає, що вказані ТОВ «Файненс Компані» підстави поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року необхідно визнати неповажними. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Файненс Компані» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 357, 358, 411 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Вказані у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» від 27 квітня 2021 року підстави поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року - визнати неповажними.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 січня 2015 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, у випадках передбачених ч. 2 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Судді Одеського апеляційного суду: А. П. Заїкін

О. В. Князюк

С. О. Погорєлова