ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 2602/5103/12
провадження № 6/753/251/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участю сторін не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (далі по тексту - заявник, ТОВ «ФК «Фактор Плюс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості у розмірі 1 032 283 грн. 63 коп., яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 668 175 грн. 23 коп. та процентів за користування кредитними коштами у сумі 364 108 грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219 грн. Рішення суду набрало законної сили та видано виконавчі листи.

21 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було укладено Договір №2113/К про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ФК «Фактор Плюс» право вимоги до позичальників за кредитним договором №0 від 07 листопада 2007 року, договором іпотеки №69273 від 07 листопада 2007 року та за договором поруки №156020 від 07 листопада 2007 року.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду даного питання - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Крім того, в матеріалах справи міститься заява представника заявника про розгляд справи за його відсутністю.

При цьому, оскільки неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду даного процесуального питання, суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості у розмірі 1 032 283 грн. 63 коп., яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 668 175 грн. 23 коп. та процентів за користування кредитними коштами у сумі 364 108 грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219 грн. Рішення суду набрало законної сили та видано виконавчі листи.

21 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було укладено Договір №2113/К про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ФК «Фактор Плюс» право вимоги до позичальників за кредитним договором №0 від 07 листопада 2007 року, договором іпотеки №69273 від 07 листопада 2007 року та за договором поруки №156020 від 07 листопада 2007 року, що підтверджується наявною у матеріалах його копією.

Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). А підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналізуючи наведені правові норми, суд дійшов висновку про те, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, можливе на будь-якій стадії процесу та відбувається поза межами виконавчого провадження.

При цьому, відповідно до чч. 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. А згідно з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За вказаних обставин звернення правонаступника із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні є обґрунтованою та доведеною й підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 442 ЦПК України, стст. 11, 512, 514 ЦК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, 31) по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року у справі № 2602/5103/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №№0 від 07 листопада 2007 року.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу (ч.4 ст. 442 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.