Справа № 180/820/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.,

при секретарі Котовій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Марганець, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». За час роботи на даному підприємстві він отримав професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював. Тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм, недосконалість технологічних процесів, відсутність денного освітлення, несприятливий мікроклімат, важка фізична праця, вимушена робоча поза сприяли розвитку професійних захворювань.

Згідно довідки МСЕК від 02.04.2013 року Серія АБ № 0003442 йому первинно з 18.03.2013 року була встановлена третя група інвалідності та 50% втрати професійної працездатності. При повторному огляді йому з 01.04.2018 року безстроково встановлено третю групу інвалідності та 50% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК від 20.03.2018 року. Внаслідок втрати професійної працездатності вважає, що нього наявна моральна шкода, оскільки він втратив професійну працездатність; у зв`язку з захворюванням було порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку із загальною слабкістю, втомою та болями. Він не може повернутись до повноцінного способу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному стані. Через захворювання він багато часу знаходиться на лікуванні. Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 216 000,00 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити у повному обсязі.

29 квітня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що ОСОБА_1 пропущено строк для звернення до суду. Так, авідповідно до ст. 257 ЦК УКраїни загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 233 КЗпП України, до вимог, які випливають із трудових правовідносин, застосвується трьохмісячний строк, здня коли працівник дізнався, або повинен був дізнатись про порушення свого права. Акт розслідування хронічного професійного захворбвання ОСОБА_1 було складено 13.02.2013 року. Первинно втупінь втрати професійної працездатності в розмірі 50% було встановлено ОСОБА_1 02.04.2013 року. У зв`язку з тим, що з моменту, коли було здійснено розслідування хронічного зах ворювання ОСОБА_1 - 13.02.2013 року встановлення ОСОБА_1 первинно встрати працездактності - 02.04.2013 року до моменту прел`явлення позову до суду - 16.03.2021 року пройшло 8 років і ОСОБА_1 не надав до суду доказів пропущення строку з проважних причин, у зв`язку з чим вважають , що він пропустив строк для звернення до суду длшя захисту своїх прав. Також звертають увагу суду на те, що АТ «Марганецький ГЗК» створює та забезпечує умови праці у відповідності до вимог нормативно-правових актів з охорони та безпеки праці, також проводить належні комплексні заходи щодо поліпшення раніше запроваджених умов праці робітників комбінату, які направлені на запобігання та недопущення виробничого травматизму, професійних захворювань та виробничих аварій. Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про охорону праці", роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати, відповідно до колективного чи трудового договору. Відповідно до розділу IV пункту 4.22 Колективного договору, укладеного на АТ Марганецький ГЗК" між адміністрацією та трудовим колективом на 2012 р., дію якого продовжено на даний час, передбачено сприяння робітниками комбінату, отримавшим виробничі травми та профзахворювання, в своєчасному в повному розмірі виплат відшкодування шкоди відповідно до Закону України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, як і спричинили втрату працездатності. Комбінат своєчасно перераховував та перераховує на даний час страхові внески, передбачені діючим законодавством, а Фонд соціального страхування України в свою чергу, нарахував та сплатив позивачу одноразову допомогу, та продовжує нараховувати та виплачувати щомісячні виплати. Виплата робітникам комбінату моральної шкоди, колективним чи трудовим договором, не передбачена. Крім того, при прийнятті ОСОБА_1 на роботу, з ним було проведено інструктаж та попереджено про наявність джерела підвищеної безпеки та шкідливих умов праці на підприємстві, у зв`язку зі специфікою виробництва. ОСОБА_1 самостійно прийняв рішення працювати в даних умовах виробництва. Крім зазначеного, при вирішенні спору про відшкодування моральної шоди, підлягає обов`язковому з`ясуванню наявність неправомірних дій чи бездіяльності та вини заподіювача. Відносно переліку фізичних болів та страждань, які позивач зазначив у позовній заяві, то це є діагнозом захворювання, однак не відносяться до моральних страждань, а саме: втрати немайнового характерувнаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незакнними діями або бездіяльністю інших осіб. Вважать, що для притягнення АТ "Марганецький ГЗК" до відповідальності за нанесені ОСОБА_1 моральні страждання відсутні усі умови правопорушення, а саме: наявність прямої дійсної шкоди; протиправність дії або бездіяльності відповідача; причинний зв`язок між протиправним порушенням свого обов`язку і шкодою, що наступила; вина сторони. Стосовно вимог позивача щодо стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходів фізичних осіб, то відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди є доходом позивача, який є об`єктом оподаткування, відповідно до п.п.164.2.14, п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України. Крім того, п.п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України , до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки Серії НОМЕР_1 .

За час роботи на даному підприємстві він отримав професійні захворювання, які обумовлено умовами в яких він працював.

За висновком МСЕК Серії АБ №0003442 від 02.04.2013 року ОСОБА_1 первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 50%, у зв`язку із професійними захворюваннями та встановлено третю групу інвалідності.

Впродовж, при переоглядах, а саме: 20.03.2018 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50 % та встановлено ІІІ групу інвалідності, безстроково, що підтверджується копією висновку МСЕК Серії 12 ААА № 649908 від 20.03.2018 року.

Виходячи з медичних висновків, акту розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 , складеного 13.02.2013 року, суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на шахті, позивач отримав професійні захворювання.

Внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 70 000,00 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 908,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23,1167 ЦК України; ст.ст.2,3,4,6,9,10,12,13,19,76-81,141,247,258,259,263-265,268,273,274-277,279,352,354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код юридичної особи 00190911 згідно ЄДРПОУ, місцезнаходження: 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, 62) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_2 , ІПН - НОМЕР_3 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в відшкодування моральної шкоди 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, з утриманням податку та обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код юридичної особи 00190911 згідно ЄДРПОУ, місцезнаходження: 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, 62) судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття

апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула