_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/593/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в якому просить зняти арешт з 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: арешт, накладений Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2- 5173 від 06.10.2006 року виданого Київським районним судом м. Одеси; арешт, накладений на підставі постанови Першого відділу ДВС Київського РУЮ м. Одеси від 14.07.2005р. серії АВ № 158881 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Свої позивні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в провадженні Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження ВП №37145472 з примусового виконання виконавчого листа №2-7331/10, виданого 01.11.2012 року Київським, районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина у розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2010 року та до досягнення сином повноліття.

Поставною головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлією Степанівною від 25.10.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий лист № 2-7331/10, виданий 01.11.2012 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина у розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2010 року та до досягнення сином повноліття, було повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, а саме: знято арешт з усього майна Кучменка 0:1., який був накладений постановою про арешт майна боржника Першого Київського відділу дерзісавної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП№37145472 від 12.02.2018 року.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що в провадженні Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження ВГ1 №55837430 з примусового виконання виконавчого листа №520/5718/1 б-ц, виданого 19.02.2018 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню), станом на 01.04.2016 року, за прострочення зі сплати аліментів на неповнолітнього сина, за період з 18.10.2010 року по 01.04.2016 року розмірі 8141,28 гривень.

Постановою головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли від 11.10.2018 року про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/5718/16-ц, виданого 19.02.2018 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню), станом на 01.04.2016 року, за прострочення зі сплати аліментів на неповнолітнього сина, за період з 18.10.2010 року по 01.04.2016 року у розмірі 8141,28 гривень закінчено, на підставі п. 9 ч. І ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, а саме: скасовано арешт всього майна боржника, накладений постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 26.02.2018 року.

Разом з тим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.11.2019 року, постановою Першого відділу ДВС Київського РУ/О м. Одеси про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: А В № 158881, видана 14.07.2005, накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , зокрема, на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , арешт зареєстровано: 28.07.2005 року за № 223 1 785, реєстратором: Третя Одеська державна нотаріальна контора.

Крім того, з вказаної інформаційної довідки вбачається, що 03.03.2010 року було накладено арешт на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , підстава обтяження: виконавчий лист №2-5173, виданий 06.10.2006 року Київським районним судом м. Одеси, обтяжувач: Перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Згідно відповіді Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса від 26.11.2019 року № 30303, в провадженні Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5173/06, виданого Київським районним судом м. Одеси 06.10.2006, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , в ході проведення виконавчих дій по якому державним виконавцем відділу накладено арешт на належну на праві приватної власності 1/5 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості щодо виконання Кучменком 0.1. вимог вищезазначеного виконавчого документа відсутні та ним до заяви не додані.

Крім того, Першим Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеса було повідомлено, що 14.07.2005 року державним виконавцем Відділу винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 158881 (реєстраційний номер обтяження 2231 785). На підставі виконавчого листа 2-5173 від 06.10.2006 року Київським районним судом м. Одеси арештоване майно, а саме 1/5 частина квартири, адреса: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 9583135). Відповідно до даних, що містяться в ЄДРВП та АСВП встановити в рамках якого виконавчого провадження винесена дана постанова неможливо. Також згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби термін зберігання становить 3 роки, саме тому виконавчі провадження 2005 - 2006 року знищені.

Таким чином, Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса повідомив ОСОБА_1 неможливість зняття арешту з його майна, у зв`язку з тим, що відсутні підстави для зняття арешту з майна, передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012№ 512/5. Відповідно доч.5ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Запропоновано звернутися до суду щодо задоволення вимог відносно скасування арешту майна боржника.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Представник третьої особа в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на підставі свідоцтва про право власності від 05.11.2002 р. належить 1/5 квартитри за адресою: АДРЕСА_1 .

Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-5173 від 06.10.2006 року виданого Київським районним судом м.Одеси, накладено арешт з 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Першого відділу ДВС Київського РУЮ м.Одеси від 14.07.2005 року серія АВ № 158881 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого 20.03.1952 p., гарантовано захист права власності. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.41 Конституції України, Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Змістом права власності за положенням ч1.ст.317 ЦК України є право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ч.1,2 ст.319 ЦК України передбачено що, власник здійснює право власності шляхом володіння, користування і розпорядження своїм майном за власним розсудом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Принцип непорушності права власності встановлений ч.1 ст.321 ЦК України. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, - задовольнити.

Зняти, накладений Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-5173 від 06.10.2006 року виданого Київським районним судом м.Одеси, арешт з 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти, накладений на підставі постанови Першого відділу ДВС Київського РУЮ м.Одеси від 14.07.2005 року серія АВ № 158881 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, арешт з 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 16 травня 2021 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.