РІШЕННЯ

іменем України

"13" квітня 2021 р. Справа № 145/100/21

Провадження № 2/145/393/2021

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 27.11.2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк" в особі особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк», найменування якого змінено на АТ "Державний Ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено заяву про приєднання № 86064307/081118 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідно до умов якої банком відповідачу був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях України на умовах тарифного пакету "Мій комфорт" та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку типу "Моя картка".

Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії блок 6 "Умови кредитування" на строк 60 місяців, з можливим подовженням на той самий строк, банк встановив кредит у розмірі 37000 грн. під 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами.

Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 22.01.2021 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 42875,31 грн.

Вказану суму заборгованості та судові витрати АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 .

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.02.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений, подав заяву відповідно до якої просив розгляд справи провести в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов визнав.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Судом встановлено, що 27.11.2018 року року між ПАТ "Державний ощадний банк" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір № 5702090, відповідно до якого Банк відкрив останньому поточний рахунок в гривнях та для його користування оформив і видав клієнту банківську платіжну картку. Відповідно до умов Договору Банк відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету "Мій комфорт" та встановив за погодженням ОСОБА_1 на вказаний рахунок кредит в сумі 37000,00 грн. зі сплатою 0,001% річних строком на 60 місяців із можливістю подовження на той самий строк.

Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 12.01.2021 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 42875,31 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 36999,88 грн.; суми заборгованості процентів за користування кредитом - 5787,84 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 57,89 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 29,70 грн., що стверджується розрахунком заборгованості. Вказана сума заборгованості ніким та нічим не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем суду подано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Статтею 1048 ЦК України закріплено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-612, 625, 626, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованість за договором № 5702090 від 08.11.2018 року та заявою про приєднання № 86064307/081118 від 27.11.2018 року до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в сумі 42875 (сорок дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень 31 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» судові витрати по справі у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 16 квітня 2021 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя:І. О. Ратушняк