Справа № 168/110/21
Провадження № 2/168/74/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року смт Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Назарука О.В.,

за участю секретаря судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 11 лютого 2021 року звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за №24, яким заповіла все майно своїй дочці, матері позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, але не оформила після смерті матері своїх спадкових прав на вказане нерухоме майно та ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, постійно проживаючи по АДРЕСА_1 . Заповіт від її імені виконавчим комітетом Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області не посвідчувався.

Стверджує, що після смерті матері ОСОБА_3 як син спадкодавця та спадкоємець першої черги прийняв спадщину за законом шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом термін.

Наголошує, що через відсутність правовстановлюючих документів на зазначені житлові будинки з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв`язку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом.

Зазначає, що при зверненні до приватного нотаріуса Старовижівського районного нотаріального округу Волинської області з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Тому, через неможливість оформити свої спадкові права в позасудовому порядку позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

З огляду на наведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

В підготовче засідання позивач не з`явився, однак від нього надійшла до суду заява, в якій просить справу розглянути без його участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовільнити. (а.с.50, 75) У зв`язку із відсутністю спору просить справу розглянути у підготовчому судовому засіданні.

Представник відповідача виконавчого комітету Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.55) жодних заяв та відзиву до суду не подавав.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 16 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16 березня 2021 року.

Через ненадходження від приватного нотаріуса Старовижівського районного нотаріального округу, Бабич Н.Г. спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 16 березня 2021 року підготовче засідання було відкладено.

У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог частин 3, 4 статті 200 та частини 4 статті 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи №82-2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 , встановлені наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.02.2020, а/з №3) (а.с.58), до складу якої входить житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виконкомом Буцинської сільської ради не посвідчувався. (а.с.18)

Позивач є сином спадкодавця (а.с.13). Являється спадкоємцем першої черги за законом.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 , відповідно до статті 1269 ЦК України прийняв син померлої ОСОБА_1 , шляхом подачі відповідних заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у передбачений законом термін. (а.с.57-а, 62-а, 68-а)

Як встановлено судом, бабуся позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа на її ім`я не заводилась. (а.с.62)

Пережилого подружжя немає. Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, та прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , крім позивача, судом не здобуто.

Таким чином, судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину та не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесені відповідні постанови. (а.с.71-а, 72)

Довідкою виконавчого комітету Буцинської сільської ради Старовижівського р-ну Волинської обл. підтверджується, що спадкодавець ОСОБА_3 на момент смерті була зареєстрована і проживала в житловому будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 . (а.с.18, 59-а)

Відповідно довідки Буцинської сільської ради Старовижівського р-ну Волинської області, виданої на підставі погосподарської книги господарство, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . значиться за ОСОБА_2 , а господарство, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.18) значиться за ОСОБА_3 .

Витягом № 620 від 24.11.2020 з погосподарської книги №1 Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області підтверджується, що будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витягом № 619 від 24.11.2020 з погосподарської книги №2 Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області доводиться, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . належить ОСОБА_3 . (а.с.22)

Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . (а.с.23-29) та на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . (а.с.30-37)

Копією спадкової справи № 82/2020 до майна померлої ОСОБА_3 приватного нотаріуса Старовижівського районного нотаріального округу Волинської області стверджується, що на підставі заяви позивача від 22 жовтня 2020 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкове майно на яке видано свідоцтва складається з трьох земельних ділянок загальними площами 1,421 га, 0,67 га та 1,1057га, що знаходяться на території Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області і призначені для ведення особистого селянського господарства, що належали особисто ОСОБА_3 , спадщину після якої позивач прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлені законом строки:

земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,67 га в межах згідно з планом рілля, котра належала ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0025 (а.с.67-а).

земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 1,421 га в межах згідно з планом сіножать, котра належала ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0019 (а.с.45).

земельна ділянка № НОМЕР_4 площею 1,1057 га в межах згідно з планом рілля, котра належала ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0071 (а.с.67).

Згодом, 27 жовтня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Старовижівського районного нотаріального округу Волинської області з метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини, в частині житлового будинку з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_1 . (а.с.68-а).

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Матеріалами справи встановлено, що позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування.

В той же час, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно із частиною 1статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Так, відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як передбачає частина 1 статті 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ЦПК України встановлено наступне:

- відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- згідно статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

- у відповідності до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

- статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

- відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

- відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 ЦПК України). Визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання ним позову у даній справі.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_3 ; він у передбачений законом спосіб прийняв дану спадщину; інших спадкоємців, які б у встановлені законом строки вчинили дії щодо прийняття спадщини судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 входять зазначені житлові будинки з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, однак право власності на які не було зареєстровано у встановленому законом порядку, внаслідок чого відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане майно, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав, як визнання за ним права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом.

З огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі та необхідність визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . та житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ., які залишилися після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виходячи з вимог статті 141 ЦПК України, суд вважає, що понесені ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним, так як про це зазначено в позовній заяві.

Керуючись ст.ст.392, 1216-1218, 1223, 1268-1270 ЦК України,

ст.ст.10-13, 60, 76-81, 89, 141, 200, 206, 229, 247, 258, 259, 352-355, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до виконавчого комітету Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області (, місце знаходження: вул. Ковельська, 72 с. Дубове 45031 Ковельський р-н Волинська обл.) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування на законом задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 та на житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Назарук