КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5676/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Ресницького Вячеслава Уляновича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Печерського районного суду м.Києва від 16 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», третя особа: Національний банк України про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), третя особа: Національний банк України про стягнення грошових коштів.

Позивач посилається на те, що він є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору від 03 травня 2007 року № SAMDN5412 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки. На підставі вказаного договору АТ КБ «ПриватБанк» відкрив йому балансовий рахунок № НОМЕР_1 , а також картковий рахунок Visa Infinite № НОМЕР_2 у доларах США і видав особисту платіжну картку. Після закінчення терміну дії картка неодноразово продовжувалась на новий термін, останній номер картки: НОМЕР_3 .У березні 2014 року видану йому платіжну картку було заблоковано. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 27 травня 2014 року № 11056828 залишок грошових коштів на картковому рахунку Infinite № НОМЕР_4 станом на 27 травня 2014 року складає 184 424,27 доларів США. На даний час він позбавлений можливості здійснювати банківські операції за картковим рахунком № НОМЕР_3 і просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 184 424,00 доларів США з можливістю конвертації цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суд першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 , пославшись на ненадання доказів на підтвердження перебування грошових коштів на його картковому рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», зокрема виписки про рух (наявність) коштів на цьому рахунку. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 надав копію договору від 03 травня 2007 року № SAMDN5412 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, копію картки VISA INFINITE НОМЕР_3 , копію довідки банку від 22 грудня 2008 року про відкриття рахунку, копію довідки банку від 27 травня 2014 року №11056828 щодо наявності коштів на рахунку в сумі 185424,27 доларів США. Крім того позивач надав копію ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2016 року, якою доручено Національному банку України провести перевірку відносно розміщення позивачем на рахунках банку грошових коштів, копію пояснень Національного банку України від 04 травня 2016 року, копію витягу із Форму №625 «звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку», наданого Національним банком України. З наданої позивачем роздруківки з особистої сторінки на сайті АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що станом на 22 квітня 2014 року на його картковому рахунку були наявні кошти в сумі 185424,27 доларів США.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за договором банківського вкладу SAMDN5412 від 03 травня 2007 року 184 424 доларів США. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 8000 грн. у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 12000 грн. у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що на підтвердження дотримання сторонами письмової форми банківського вкладу позивачем надано оригінал договору від 03 травня 2007 року; факт відкриття карткового рахунку та залишок коштів на цьому рахунку підтверджуються даними відповідних довідок, виданих АТ КБ «ПриватБанк», а також інформацією, наданою Національним банком України, та витягом з форми № 625 «Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку».

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року касаційну скаргу представника АТКБ «ПриватБанк» задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Суд касаційної інстанції вказав, що довідка банку від 22 грудня 2008 року №11.01/08-8289 про залишок коштів на рахунку у розмірі 176 804,07 дол. США не може бути належним доказом у справі, оскільки містить дані про залишок грошових коштів станом на 18 грудня 2008 року. Довідка не свідчить про наявність залишку вказаних коштів на момент звернення ОСОБА_1 до суду із позовом (вересень 2017 року). Посилання суду на копію Інтернет сторінки на якій містить інформація з приводу картки № НОМЕР_3 , без з`ясування обставин видачи позивачу картки з таким номером є передчасним, оскільки згідно умов договору від 03 травня 2007 року ОСОБА_1 були видані картки: НОМЕР_5 USD (05/09); НОМЕР_6 USD (05/09); НОМЕР_7 USD (02/10); НОМЕР_8 USD (02/10); НОМЕР_9 UAH (02/10). Для правильного вирішення спору суд повинен встановити, які картки були видані позивачу на виконання умов договору про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, рух коштів за цим рахунком та чи була банком здійснена виплата заборгованості, зокрема відображеної у витягу Форми № 625 «Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку станом на 01.04.2014», на яку посилався суд апеляційної інстанції.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник АТКБ «ПриватБанк» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник третьої особи Національного банку України не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03 травня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір № SAMDN5412 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки.

На підставі вказаного договору АТ КБ «ПриватБанк» відкрив ОСОБА_1 балансовий рахунок № НОМЕР_1 , а також картковий рахунок Visa Infinite № НОМЕР_2 у доларах США та видав особисту платіжну картку.

Відповідно до довідки від 27 травня 2014 року № 11056828, виданої Кримським регіональним управлінням АТ КБ «ПриватБанк», залишок грошових коштів на картковому рахунку Infinite № НОМЕР_4 станом на 27 травня 2014 року складав 185 424,27 дол. США.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі 184 424,00 доларів США, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у порушення вимог статті 81 ЦПК України не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження перебування грошових коштів на картковому рахунку позивача, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», зокрема виписку про рух (наявність) коштів на цьому рахунку. Видана Кримським регіональним управлінням АТ КБ «ПриватБанк» довідка від 27 травня 2014 року № 11056828 не може бути належним і допустимим доказом, оскільки видана позивачу після відкликання Національним банком України банківської ліцензії у відокремлених підрозділів відповідача, що розташовані на території Автономної Республіки Крим, а отже й припинення діяльності відокремлених підрозділів банків, а тому не є допустимим доказом у справі.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновками суду першої інстанції.

Згідно частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За змістом ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

За частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, в спорах про стягнення коштів за договором банківського вкладу позивач зобов`язаний надати суду докази на підтвердження укладення ним договору банківського вкладу та внесення ним коштів на рахунок, а банк, за наявності заперечень щодо повернення коштів, - докази на підтвердження виконання зобов`язань щодо повернення вкладнику коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту укладення сторонами договору банківського вкладу та внесення на підставі такого договору коштів ОСОБА_1 надав суду копію договору № SAMDN5412 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки від 03 травня 2007 року, копію картки VISA INFINITE НОМЕР_3 , та копію довідки банку від 22 грудня 2008 року про відкриття рахунку (а.с. 8-14 т. 1).

З копії довідки від 22 грудня 2008 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно був відкрий картковий рахунок VISA INFINITE НОМЕР_3 у доларах США, залишок коштів на вказаному рахунку станом на 18 грудня 2008 року складає 176 804,07 доларів США (а.с. 13 т. 1).

Сама по собі вказана довідка не може бути розцінена як належний та достатній доказ наявності коштів на рахунку ОСОБА_1 на момент вирішення спору судом, проте є доказом внесення позивачем коштів на рахунок в АТ КБ «ПриватБанк».

Заперечуючи проти позовуОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що банк не може надати оригіналів документів, що стосуються відносин із ОСОБА_1 , оскільки такі документи зберігалися в Кримській філії АТ КБ «ПриватБанк». 15 травня 2014 року рішенням Правління АТ КБ «ПриватБанк» №18 припинена діяльності усіх відокремлених підрозділів Кримської філії АТ КБ «ПриватБанк». Вважає, що зобов`язання за договорами, які були укладені з вкладниками Кримською філією АТ КБ «ПриватБанк», має виконувати не АТ КБ «ПриватБанк», а Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» згідно законодавства Російської Федерації.

Разом з тим, в порушення ст. ст. 12, 81 ЦПК України АТ КБ «ПриватБанк», будучи боржником за договором банківського вкладу, не спростував факту укладення із ОСОБА_1 договору № SAMDN5412 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки від 03 травня 2007 року та внесення ним коштів на відкритий на його ім`я рахунок VISA INFINITE НОМЕР_3 у доларах США. АТ КБ «ПриватБанк» також не надало доказів повернення ОСОБА_1 належних йому коштів.

Колегія суддів відхиляє посилання АТ КБ «ПриватБанк» на відсутність у нього документів, що стосуються відносин із ОСОБА_1 , оскільки вони зберігалися в Кримській філії АТ КБ «ПриватБанк» і саме вона має виконувати взяті на себе зобов`язання за договором. Як убачається з наданого ОСОБА_1 примірника договору № SAMDN5412 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки від 03 травня 2007 року стороною даного договору є юридична особа АТ КБ «ПриватБанк». Є безпідставними посилання відповідача на звільнення його від виконання зобов`язань за укладеним з ОСОБА_1 договором оскільки повернути грошові кошти позивачу має Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» згідно законодавства Російської Федерації Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території Автономної Республіки Крим не застосовується законодавство Російської Федерації, діяльність Автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників» є незаконною.

На підтвердження відкриття карткового рахунку та залишку коштів позивач надав також інформацію Національного банку України та копію витягу за формою №625 «Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку», з якої вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» направляв Національному банку України звітність по наявність заборгованості перед ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2014 року за договором № SAMDN5412.

З урахуванням висновків, викладених у постановіВерховного Суду від 27 січня 2021 року колегія суддів враховує, що згідно з умовами договору від 03 травня 2007 року ОСОБА_1 було передбачено видачу наступних карток: НОМЕР_5 USD (05/09); НОМЕР_6 USD (05/09); НОМЕР_7 USD (02/10); НОМЕР_8 USD (02/10); НОМЕР_9 UAH (02/10).

Разом з тим, згідно заявлених вимог ОСОБА_1 предметом позову було визначено стягнення коштів в сумі 185 424,27 дол. США, що були наявні на картковому рахунку Infinite № НОМЕР_4 .

Верховний Суд вказав на необхідність встановлення судом руху коштів за цим рахунком та чи була банком здійснена виплата заборгованості, зокрема відображеної у витягу Форми № 625 «Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку станом на 01.04.2014». АТ КБ «ПриватБанк» як боржник у зобов`язанні та відповідальна за обслуговування рахунку установа не надало суду жодних доказів виконання зобов`язань за укладеним з позивачем договором.

Відповідно до положень ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з АТКБ «Приватбанк» заборгованість за договором банківського вкладу № SAMDN5412 від 03 травня 2007 року в сумі 184 424 доларів США є законними та обґрунтованими, суд першої інстанції безпідставно відмовив у їх задоволенні.

Отже, помилкове рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню на користь позивача 8000 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 12000 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року та ухвалити нове судове рішення.

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», третя особа: Національний банк України, про стягнення грошових коштів.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу SAMDN5412 від 03 травня 2007 року в сумі 184 424 доларів США.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 8000 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 12000 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Дані учасників справи:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ,

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ,

Національний банк України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9,

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.