Справа № 439/1176/20 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/3630/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року в складі судді Бунди А.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Бродівської районної державної адміністрації Львівської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бовдурівська загальноосвітня школа І ступеня Бродівської районної ради Львівської області, про стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні,-

встановив:

У вересні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу освіти Бродівської РДА Львівської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бовдурівська загальноосвітня школа І ступеня Бродівської районної ради Львівської області, про стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні, просила стягнути невиплачену їй при звільненні компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 787.30 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 15.01.2020 по день ухвалення судового рішення.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 11 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Оскаржуваною ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до відділу освіти Бродівської РДА Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бовдурівська загальноосвітня школа І ступеня Бродівської районної ради Львівської області про стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні залишено без розгляду.

Роз`яснено позивачу, що вона має право звернутися до суду із позовом повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду

Ухвалу суду оскаржила позивачка ОСОБА_1 , не погоджується з ухвалою, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд не звернув увагу на те, що вона брала участь у справі через свого представника, при цьому, повторно в судове засідання не з`явився не позивач, а представник, однак з поважних причин, про що було повідомлено у передбачений законом спосіб.

Окремо звертає увагу на те, що залишення позовної заяви без розгляду можливе, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання, про що зазначено у правовій позиції Верховного Суду у постанові від 21 жовтня 2019 року у справі № 761/8849/19 (№ 61-21428св19).

Покликаючись на норми закону щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, вважає, що повторної неявки немає, оскільки перше судове засідання було проведено 24.11.2020, у день постановлення оскаржуваної ухвали.

Крім цього, відповідач не звертався до суду із клопотання про залишення позову без розгляду.

Просить скасувати ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року, передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Стягнути з відповідача судові витрати.

Учасники справи позивач ОСОБА_1 , представник відповідача відділу освіти Бродівської районної державної адміністрації Львівської області, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Бовдурівська загальноосвітня школа І ступеня Бродівської районної ради Львівської області, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про проведення справи без його участі.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , будучи належно у встановленому порядку повідомлені про час та місце судового засідання, двічі поспіль 23.10.2020 та 24.11.2020 не з`являлися в судове засідання, заяв про розгляд справи у їх відсутності не направляли, при цьому представник на кожне судове засідання направляв клопотання про відкладення судового засідання.

23.10.2020 клопотання було задоволено, а судове засідання відкладено на 24.11.2020, при цьому 24.11.2020 повторно надійшло клопотання представника позивачки про відкладення судового засідання, зважаючи на зайнятість в іншому судовому процесі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача та її представника.

Крім цього, суд зазначив, що причини повторних неявок представника позивача до суду, правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 5 ст. 223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, що відповідає вимогам ст. 44 ЦПК України, згідно з якою особи, які беруть участь в справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали колегія суддів враховує таке.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначеної норми закону дає підстави для висновку про те, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Для правової кваліфікації та підстави залишення позову без розгляду значення мають два останні судові засідання.

Залишення заяви без розгляду є формою закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення рішення суду.

За правилами ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України участь особи, яка є стороною у цивільному процесі, в судових засіданнях особисто або через свого представника є процесуальним правом, а не обов`язком, цієї особи.

З матеріалів справи встановлено, що останні два судові засідання були призначені на 23.10.2020 та 24.11.2020, що спростовує інші доводи апеляційної скарги в цій частині.

Згідно протоколів судових засідань, у два зазначені судові засідання ні позивачка, ні її представник не прибули (а.с. 38, 45-46).

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

В частині 5 цієї статті зазначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення завчасно.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Так, про розгляд справи призначений на 10 год. 00 хв. 23.10.2020 представник позивачки ОСОБА_2 був повідомлений під розписку, після судового засідання 08.10.2020 (а.с. 34).

При цьому, 23.10.2020 представник позивачки подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю (супроводом) на чергових місцевих виборах (а.с. 37).

23.10.2020 розгляд справи був відкладений на 11 год. 45 хв. 24.11.2020.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, представника позивачки завчасно, а саме 08.11.2020 повідомлено про час та дату наступного судового засідання (а.с. 40).

Конверт із повісткою, які були направлені позивачці ОСОБА_1 повернулися на адресу суду без вручення адресату, у зв`язку з «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 42).

Зазначені вище обставини та наведені норми цивільного процесуального законодавства, на переконання колегії суддів, свідчать про дотримання судом першої інстанції вимог ЦПК України в частині повідомлення учасників справи, зокрема позивачки і її представника, про час і місце розгляду справи.

В цьому контексті, колегія суддів виходить з того, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч. 5 ст. 130 ЦПК України).

Зазначене безумовно свідчить про належне повідомлення сторони позивачки про судовий розгляд, а будь які протилежні доводи на увагу не заслуговують.

Враховуючи наведене, апеляційний суд виходить з того, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк.

Таким чином, колегія суддів приходить переконання, що залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції правильно виходив із того, що справа неодноразово призначалася до судового розгляду, а саме на 08.10.2020, 23.10.2020 та 24.11.2020, а про дату та час розгляду справи позивачка та її представник належно повідомлялися судом у порядку, передбаченому ЦПК України.

В свою чергу, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно із вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

Враховуючи наведене, повторну неявку позивачки та її представника в судове засідання 24.11.2020, незважаючи на те, що про причини неявки в судове засідання 24 листопада 2020 року представник позивачки повідомив, однак заяв про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірительки не подав, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду.

Що стосується доводів про те, що залишення позовної заяви можливе, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився в судове засідання, а не в підготовче засідання, колегія суддів враховує те, що суд першої інстанції відкрив провадження у даній справі та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Натомість, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 279 ЦПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 279 ЦПК України підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Таким чином, зважаючи на те, що розгляд даної справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження, підготовче засідання не проводилося, відтак суд першої інстанції правильно постановив ухвалу про залишення позову без розгляду, оскільки така постановлена під час розгляду справи по суті.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 11 травня 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк