МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 травня 2021 року Справа №2-459/11
Номер провадження № 4-с/370/5/21
Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., перевіривши на відповідність вимогам ст. 448-449 ЦПК України скарги ОСОБА_1 на рішення виконуючого обов`язки начальника Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олександра Чарупи,
12.05.2021 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла вказана скарга ОСОБА_2 , (далі - заявник) в якій остання просить суд визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олександра Чарупи (далі державний виконавець) щодо незняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунках боржника та зобов`язати державного виконавця усунути порушення, а саме зняти арешт з коштів на рахунках, відкритих у АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсал Банк».
Разом зі скаргою заявник звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності державного виконавця, в якому вказав, що 09.11.2020 року нею в особі адвоката Перепьолкіної Ю.В., було подано виконавцю заяву про зняття арешту з коштів на рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк», на що вона отримала лист виконавця від 17.11.2020 року про відмову у задоволенні вказаної заяви. Вказує, що бездіяльність виконавця по незняттю арешту з коштів на рахунках заявника носить триваючий характер, а тому це є підставою для поновлення пропущеного строку на звернення до суду із даною скаргою.
Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду із даною скаргою, суд керується наступним.
Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Вказаною вище нормою встановлено строк, протягом якого особа може звернутися за судовим захистом на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця. При цьому початком перебігу десятиденного строку Закон визначає момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.
Як вбачається зі скарги заявника, нею фактично оскаржується рішення державного виконавця у відмові зняти арешт з коштів боржника на рахунках, відкритих у фінансових установах, що оформлена відповіддю Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.11.2020 року на заяву адвоката Перепьолкіної Ю.В., в інтересах ОСОБА_1 , від 09.11.2020 року про зняття арешту з коштів боржника. Вказана відповідь додана заявником до матеріалів скарги та отримана АО «Дарницька колегія адвокатів» 07.12.2020 року, що підтверджується датою на штампі вхідної кореспонденції.
Таким чином, останнім днем строку, встановленого ст. 449 ЦПК України для подання скарги на вказане рішення державного виконавця є 17.12.2020 року, тоді як дана скарга здана на пошту 06.05.2021 року, що вбачається з відбитку штампу відділення зв`язку та трек-номеру поштового відправлення, тобто з пропуском встановленого Законом строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 449, ч. 1 ст. 127 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Так, заявником у відповідному клопотанні не зазначено жодних причин, які би об`єктивно унеможливлювали звернутися з даною скаргою у встановлений Законом строк та зумовили звернення до суду лише через пів-року.
Доводи клопотання заявника про поновлення пропущеного строку подання даної скарги зводяться лише до того, що ним оскаржується бездіяльність державного виконавця, що носить триваючий характер і порушення її прав не припинено, а тому строки звернення до суду, передбачені ст. 449 ЦПК України, на цей випадок не поширюються, що є помилковою суб`єктивною думкою заявника.
Як вже було зазначено судом, десятиденний строк передбачений законом для подання скарг в тому числі і на бездіяльність державного виконавця, який розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Крім того, заявник фактично оскаржує рішення державного виконавця про відмову у знятті арешту з коштів боржника а не його бездіяльність.
Крім того, твердження заявника про те, що порушення виконавцем є триваючим оцінюється судом критично, оскільки заявник має право, за наявності достатніх правових підстав, повторно звернутися з відповідною заявою про зняття арешту з рахунків боржника на підставі та в порядку визначеному чинним законодавством. У даному випадку, виконавцем було вчинено одну дію у відповідь на одне звернення боржника в межах виконавчого провадження.
Посилання скаржника на правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №175/3995/17 не враховуються судом при розгляді даної справи, оскільки вказана постанова була прийнята за інших обставин та у справі де державним виконавцем не виконувались вимоги пункту 2 розділу IV та пункту 3 розділу ІX Положення про автоматизовану систему виконавчих проваджень та зобов`язати його привести виконавче провадження у відповідність з вимогами даного Положення: внести до Автоматизованої системи виконавчих проваджень сканкопії усіх документів (заяви, клопотання, скарги, запити державного виконавця, відповіді на запити, постанови про результати перевірки виконавчого провадження), які є у виконавчому провадженні.
Таким чином, суд не вбачає поважних причин пропуску заявником строку для подання даної скарги, а тому цей строк не може бути поновлено.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Оскільки скарга адвоката Перепьолкіної Ю.В., в інтересах ОСОБА_1 , на дії державного виконавця подана із пропуском встановленого законом строку і суд не знаходить підстав для поновлення цього строку, її слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 126, 260, 353-355, 449 ЦПК України, суддя -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із вказаною скаргою відмовити.
Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олександра Чарупи - повернути без розгляду особі, що її подала на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.
Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Суддя О.В. Тандир