КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 756/2428/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/4293/2021Головуючий у суді першої інстанції - Андрейчук Т.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", згідно з яким просив:

- визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу "централізоване опалення" в опалювальний сезон 2019-2020 без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 41181291), що обліковує теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 ;

- визначити, що підставою для нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 , є показання вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі № 6 ;

- зобов'язати Комунальне підприємство "Київтеплоенерго" здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , з урахування показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі;

- зобов'язати КП "Київтеплоенерго" здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за теплопостачання з 03.10.2019 року та у подальшому враховувати показники приладу обліку спожитого тепла, заводський номер 41181291 у квартирі АДРЕСА_1 , та скасувати заборгованість за Договором № 10100.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 23.07.214 року ним за власні кошти обладнана квартира АДРЕСА_1 приладом обліку теплової енергії типу SensoStar2 ESН, заводський номер 41181291. Монтаж вузла обліку споживання теплової енергії (лічильника тепла) системи опалення було проведено відповідно до погодженого проекту, складеного спеціалізованою організацією, та погодженого ТОВ "Житлобуд 1", як балансоутримувачем будинку.

05.10.2018 року ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" було видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної технічки № 24-1-2Т/565, яке чинне до 05.10.2022 року.

При цьому, 26.11.2016 року між ПАТ "Київенерго" та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню № 10100 , згідно з яким позивачеві надавалися виконавцем ПАТ "Київенерго" послуги з постачання теплової енергії.

Разом з тим, з 01.05.2018 року ПАТ "Київенерго" припинило діяльність у сфері теплопостачання і КП "Київтеплоенерго" набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення будинку АДРЕСА_1 .

Також, на підставі акту від 17.10.2018 року вузол обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення взято на облік КП "Київтеплоенерго" та опломбовано його представником.

У свою чергу, позивач вказував, що у листопаді 2019 року без його повідомлення про можливе зняття з обліку засобу квартирного обліку тепла, без обгрунтування підстав, лічильник, технічний проект якого пройшов всі погодження і прийнятий на облік КП "Київтеплоенерго", було неправомірно знято з обліку.

За вказаних обставин, а також посилаючись на неправомірність нарахування відповідачем оплати за послуги з опалення з урахуванням внутрішньобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.12.2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 103-113).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обгрунтування своєї апеляційної скарги, позивач вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що у матеріалах справи відсутні будь-які експертні будівельно-технічні дослідження мереж теплопостачання багатоквартирного будинку та/або результати архітектурно-будівельного контролю, які б засвідчували наявність порушень вимог ДБН, державних стандартів чи правил під час обладнання відокремленого приладу обліку в його квартирі, а також підтверджували б, що система теплопостачання будинку є несправною або неналежно функціонує, що, як наслідок, могло б слугувати підставою для зняття з обліку засобу квартирного обліку тепла (а.с. 115-119).

Ухвалою від 28.01.2021 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 122, 123).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.03.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 128, 129).

18.03.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу (а.с. 134-136).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.03.2021 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до нормматеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

На підставі договору від 24.06.2014 року № Я/24.06 ФОП ОСОБА_3 виконано роботи з влаштування квартирного вузла обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема у квартирі позивача було встановлено засіб вимірювальної техніки - лічильник теплової енергії SensoStar2 ESH, серійний номер 41181291.

23.07.2014 року указаний квартирний вузол обліку теплової енергії прийнятий в експлуатацію.

26.11.2016 року між ПАТ "Київенерго" та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню № 10100 , згідно з яким позивачеві надавалися виконавцем ПАТ "Київенерго" послуги з постачання теплової енергії.

Разом з тим, з 01.05.2018 року ПАТ "Київенерго" припинило діяльність у сфері теплопостачання і КП "Київтеплоенерго" набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з Актом обстеження № 3/9-2300 від 10.12.2020 року, складеного за підписом представника КП "Київтеплоенерго" та представника РВЗ № 3, встановлено, що внутрішньобудинкова система опалення у будинку АДРЕСА_1 - однотрубна з вертикальною розводкою змішаного типу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на неправомірність дій відповідача щодо зміни порядку нарахування за послуги з централізованого опалення, а саме: нарахування оплати за послуги з централізованого опалення з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений у нього у квартирі, було змінено шляхом здійснення такого нарахування, виходячи з показань будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири.

Так, засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг визначаються Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Статтею 1 цього Закону визначено, що вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.

Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.

Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.

Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 року за №829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії (далі - Порядок). Оскільки позивачем заявлені вимоги щодо визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, починаючи з жовтня 2019 року, вони стосуються періоду, коли діяв Порядок.

За приписами п. 6 Порядку технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям:

- окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності);

- принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі;

- під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб;

- можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Отже, власник квартири має право на встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії лише у випадку відповідності внутрішньобудинкової системи опалення усім чотирьом критеріям, передбаченим у п. 6 Порядку.

При цьому, як визначено у п. 4 Порядку, технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається під час обстеження внутрішньобудинкової системи опалення суб`єктом господарювання, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання шляхом встановлення відповідності кожному з критеріїв у форматі так/ні, визначених у п. 6 цього Порядку, про що складається акт обстеження у довільній формі, у якому зазначається висновок за результатами обстеження, прізвище, ім`я, по батькові виконавця обстеження. Якщо у висновку зазначено, що технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії відсутня, зазначається критерій з переліку згідно з п. 6 цього Порядку, якому не відповідає внутрішньобудинкова система опалення, а також можуть зазначатися заходи, здійснення яких дозволить встановити вузли розподільного обліку.

Також, у листі від 08.01.2019 року "Щодо оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку комунальних послуг" Міністерство розвитку громад та територій України роз`яснило, що вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються.

Таким чином, встановивши, що внутрішньобудинкова система опалення в будинку АДРЕСА_1 , - однотрубна з вертикальною розводкою змішаного типу (а.с. 135, абз. 7), а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що внутрішньобудинкова система опалення в цьому будинку відповідає усім критеріям, що визначені у п. 6 Порядку та надають технічну можливість встановлення вузлів розподільного обліку в квартирах вказаного будинку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність дій відповідача щодо зняття теплолічильника позивача з обліку та неврахування його показань.

При цьому, вірним є висновок суду першої інстанції про можливість встановлення у квартирі позивача приладів-розподілювачів, а не вузла розподільного обліку теплової енергії, адже у відповідності до п. 12.3.2 ДБН В.3.2-2-2009 "Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт" за відсутності технічної можливості облаштування системи централізованого опалення поквартирними лічильниками теплоспоживання при відповідному обгрунтуванні допускається застосовувати вертикальну систему опалення з можливістю обладнання/дообладнання зазначеної системи відповідно запірно-регулювальною арматурою згідно з вимогами СНиП 2.04.05, ДБН В.2.2-15, ДБН В.2.5-39, а також можливістю влаштування приладіврозподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах для обліку фактичного теплоспоживання квартирами.

Відтак врахування КП "Київтеплоенерго" показань вузла розподільного обліку теплової енергії у квартирі позивача неможливе з огляду на відсутність належного підтвердження відповідності встановленого розподільного обліку теплової енергії нормативним вимогам, що, як наслідок, призвело до некоректного обліку спожитої теплової енергії по відношенню до мешканців квартир без індивідуальних засобів обліку теплової енергії.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Крім цього, наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська