Справа 633/607/20
Провадження № 2/633/43/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2021 року смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області у складі: головуючого судді: Цимбалістенко О.В., за участю секретаря: Панченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №633/607/20 за позовом ОСОБА_1 до Печенізької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Печенізького районного суду Харківської області з вказаним вище позовом, в якому просила визнати право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу №Н7-586 від 08.05.1998р., оформленого в Біржі нерухомості та основних фондів «Україна», в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 24.12.2020 року позовна заява була залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ст.175, ст.177, ст.185 ЦПК України. Позивачем у позовній заяві не були зазначені відповідні відомості а саме: номер та серія паспорту позивача, за наявності номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти .

04.02.2021 року позивач усунула недоліки та подала до суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 04.02.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 30.03.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд цивільної справи до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.

1.Короткий зміст позовних вимог.

Позивач в поданій до суду уточненій позовній заяві, зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті батька залишилась спадщина, яка складається із права власності на Ѕ частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . яке належало померлому батьку позивача на підставі договору купівлі-продажу, укладеного та зареєстрованого на біржі нерухомості та основних фондів «Україна» від 08.05.1998 року, реєстраційний номер Н7-586.Даний договір зареєстрований Печенізьким МДКП технічної інвентаризації 23.05.1998 року, реєстраційний номер №17, що також підтверджується довідкою КП «Печенізьке БТІ».

Позивач, як єдина спадкоємиця після смерті батька, звернулась у шестимісячний строк до Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №48105831 від 16.06.2017 року. Також позивач зверталась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про те, отримала відмову в зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на вищевказану частину житлового будинку.

Нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на вищевказану Ѕ частку житлового будинку та запропоновано позивачу звернутись до суду для визнання права власності Ѕ частки житлового будинку в порядку успадкування за законом.

2. Позиції учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала до канцелярії суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Розгляд справи просила проводити без її участі.

Представник відповідача Печенізької селищної ради в судове засідання не прибув, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, покладаючись вимоги чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином. суд вважає можливим справу розглянути за відсутності учасників справи.

3.Встановлені в судовому засіданні обставини справи.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 (позивач), народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої є: ОСОБА_2 . (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 з якої вбачається, що позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_1 .(а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Печенізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 10.01.2017 року з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_3 , актовий запис 04. ( а.с. 12).

Згідно матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно досліджених матеріалів справи, вбачається, що позивач, донька померлого ОСОБА_1 зверталась до Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, про те згідно наданої позивачем до матеріалів справи відповіді з Державної Печенізької нотаріальної контори з якої вбачається, що у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на вищевказану Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутись до суду з заявою для визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку, в порядку спадкування за законом.( а.с.35).

Згідно довідки виданої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається що по архівним реєстраційним матеріалам КП «Печенізьке БТІ», станом на 31.12.2012 року власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого Біржею нерухомості та основних фондів «Україна» від 08.05.1998 року, б/н, та зареєстрованого в Печенізькому МДКпТІ 23.05.1998 року, р/н 17. (а.с.34).

Згідно копії договору купівлі-продажу №Н7-586 з якої підтверджується, що ОСОБА_2 купив на біржі нерухомості основних фондів «Україна» у громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.13-14).

Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок АДРЕСА_2 , замовником технічного паспорту є ОСОБА_2 (а.с.15-21).

Відповідно до висновку про технічний стан будинку з надвірними будівлями і спорудами від 31.01.2015 року виданого ОСОБА_2 з якого вбачається, що ОСОБА_2 згідно Договору рег.№Н7-586 купівлі-продажу, виданого Біржею нерухомості та основних фондів «Україна» від 08.05.1998 р. має Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, вартість якої становить 78734,5 грн. (а.с.22-23).

4. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Так, ст.328ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Також, вирішуючи спір, суд керується положенням Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, оскільки спірні відносини виникли до набрання чинності новим ЦК України.

Вказаний договір купівлі- продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 був вчинений у травні 1998 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна.

Згідно ст. 47 ЦК УРСР від 18.07.1963 року №1540-VI (який був чинний на момент виникнення правовідносин) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках зазначених в законі.

Згідно ст. 128 ЦК УРСР від 18.07.1963 року №1540-VI (який був чинний на момент виникнення правовідносин) передбачала, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 153 ЦК УРСР від 18.07.1963 року №1540-VI (який був чинний на момент виникнення правовідносин) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом

або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови,

щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно п.1 ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) якщо но момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

На час укладання договору діяли затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 N 56 правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які були чинними на момент набуття спадкодавцем права власності на Ѕ частину домоволодіння, укладеного на підставі договору купівлі-продажу на біржі нерухомості та основних фондів «Україна» у 1998 році.

Відповідно до п.п.1.2. Правила встановлюють порядок державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та

фізичних осіб.

Відповідно до п.п.1.3. Правила діють на території України і є обов`язковими для виконання всіма міністерствами, відомствами, місцевими органами державної виконавчої влади та місцевого самоврядування,

підприємствами, установами і організаціями.

Відповідно до п.п.1.4. Державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих

органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток N 1), за рахунок коштів власників нерухомого майна.

Відповідно до п.п.1.5. До об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться: жилі будинки (домоволодіння) розташовані на земельній; ділянці, під окремим порядковим номером по вулиці, площі,

провулку; нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках; вбудовані в жилі будинки нежилі приміщення (як частини цього будинку); квартири багатоквартирних будинків.

Належні до вказаних об`єктів допоміжні будівлі та споруди реєструються у складі цих об`єктів.

Відповідно п. п. 1.6. Державній реєстрації підлягають тільки ті об`єкти, які закінчені будівництвом та прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, незалежно від форм власності і відомчого підпорядкування та при наявності матеріалів інвентаризації.

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а частина 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в частині 1статті 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

Вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що позивач звернулась до суду, з вищевказаною позовною заявою, оскільки нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на вищевказану частку житлового будинку.

Згідно дослідженого договору купівлі-продажу №Н7-586 від 08.05.1998 року, оформленого в Біржі нерухомості основних фондів «Україна» вбачається, що померлий батько позивача ОСОБА_7 купив у громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на біржі нерухомості основних фондів «Україна» Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України та ч.2 ст.220 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визначається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі, якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

На підставі ч.4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Реєстрація права власності в бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржою, станом на травень 1998 року не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13 грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, міни зареєстрованих біржею.

Відповідно до п.п. 2.1. Реєстрація поділяється на первинну та поточну. Первинна реєстрація, це така, коли об`єкту, що реєструється, надається порядковий реєстровий номер вперше. При поточній реєстрації окремий реєстровий номер не надається, а використовується реєстровий номер, встановлений при первинній реєстрації.

Таким чином, згідно Договору купівлі-продажу нерухомості № Н7-586 від 08.05.1998 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, а підлягає реєстрації в органах технічної інвентаризації.

Згідно затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13 грудня 1995 року, правил п.2.2. Реєстрація проводиться в такому порядку:

Заявник подає до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлюючого документу (оригінал та копію) на оригіналі правовстановлюючого документа робиться реєстраційний напис .

Якщо на правовстановлюючому документі немає місця для реєстраційного напису, то видається реєстраційне посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа, а також на копії правовстановлюючого документа робиться відмітка про реєстрацію з посиланням на реєстровий номер та дату реєстрації, до інвентаризаційної справи додається копія правовстановлюючого документа, довідка про належність об`єкта нерухомого майна, в якій записується: прізвище або найменування власника, назва і зміст правовстановлюючого документа, число і місяць реєстрації з підписом особи, яка відповідає за реєстрацію.

Згідно дослідженого судом Договору купівлі-продажу, вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрував Ѕ частину житлового будинку в КП «Печенізькому бюро технічної інвентаризації» 23.05.1998 році, про що міститься штамп про реєстрацію на Договорі купівлі-продажу оформленого на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна».

Згідно довідки виданої Печенізьким районним Комунальним підприємством «Печенізьким бюро технічної інвентаризації» з якої вбачається, що згідно Договору рег. N H7-586 купівлі-продажу, посвідченого Біржею нерухомості та основних фондів «України», від 08.05.1998 року, б/н та зареєстрованого в Печенізькому МДКпТІ 23.05.1998 року, р/н 17 власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом який прийняв спадщину або бажає прийняти, у складі якої є не.рухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі викладеного та враховуючи, що померлому ОСОБА_2 на момент смерті фактично належав зазначений вище житловий будинок, про що свідчать у сукупності надані позивачем письмові докази, а позивач як єдина спадкоємиця після смерті батька ОСОБА_2 бажає прийняти спадщину за законом, та вважає, що обраний спосіб захисту є належно обраним, за таких обставин, позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на Ѕ частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що зібрані по справі докази та їх належність вказують про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 який належав померлому батькові позивача на підставі Договору купівлі-продажу №Н7-586 від 08.05.1998, оформленого в Біржі нерухомості та основних фондів «Україна».

З урахуванням матеріалів справи, керуючись ст. ст. керуючись ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), 12, 13, 81, 89, 191, 200, 206, ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247, 264, 265, 273, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі, ст.ст.1216, 1222, 1225, 1268, 1261 ЦК України, ст. ст.81, 131 ЗК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Печенізької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою:

АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу № Н7-586 від 08 травня 1998 р., оформленого в Біржі нерухомості та основних фондів «Україна».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Печенізький районний суд Харківської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Повний текст рішення складено та підписано 08.04.2021 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Печенізька селищна рада, (, юридична адреса: 62801, Харківська область, смт. Печеніги, пров. Богдана Хмельницького,2)

Суддя О.В. Цимбалістенко