Номер провадження: 22-ц/813/521/21
Номер справи місцевого суду: 520/9556/18
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

переглянувши справу №520/9556/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлани Володимирівни, управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», за участю третіх осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Whiteform Contracts Ltd», ОСОБА_3 про визнання недійсним дублікату свідоцтва, визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 15 травня 2019 року у складі судді Куриленко О.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 30 липня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 1 вересня 2016 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Носенко С.Б. було відкрито виконавче провадження №52075405 з примусового виконання виконавчого листа №523/9271/13-ц, виданого 17 червня 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рівних частках з кожного 6821100,00 грн. Постановою від 1 вересня 2016 року у цьому виконавчому провадженні був накладений арешт на все майно боржника ОСОБА_2 та заборонено здійснювати його відчуження. Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 житловий будинок з господарською спорудою та земельна ділянка, розташовані за адресом: АДРЕСА_1 , що належали боржнику ОСОБА_2 та на які могло бути звернуте стягнення внаслідок примусових виконавчих дій, було відчужено на користь іноземної компанії з реєстрацією в офшорній юрисдикції, а саме на ТОВ «Whiteform Contracts Ltd». Відчуження житлового будинку з господарською спорудою, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , було здійснено на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарською будівлею, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 26 грудня 2011 року, при тому, що оригінал Свідоцтва знаходиться у нього ОСОБА_1 як гарантія виконання боргових зобов`язань відповідача ОСОБА_2 Свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарською будівлею, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 26 грудня 2011 року є недійсним, так як видане на підставі сертифікату відповідності від 25 березня 2011 року №15002286 замість постанови Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2006 року, прийнятої в справі №2-3373/2006 (зареєстрованого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», номер запису: 41391 в кн:281-44), однак постанова у справі №2-3373/2006 ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2016 року скасована за апеляційною скаргою ОСОБА_3 із закриттям провадження у справі. Зважаючи на скасування постанови Київського районного суду м.Одеси від 23 червня 2006 року як незаконної, яка стала підставою для набуття ОСОБА_2 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , за вимогами частини 2 статті 328 ЦК України право власності відповідачем було набуто неправомірно. Одеським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 7 вересня 2016 року в справі №2-3373/2006 встановлено, що будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 здійснювало саме ПП «Хімсервіс-СПб», а не ОСОБА_2 , що підтверджується договором інвестування №15 від 26 липня 2002 року, укладеним між ПП «Хімсервіс СПб» та ОСОБА_3 , яка 4 серпня 2002 року повністю внесла грошові кошти в розмірі 247220,00 грн. в якості інвестицій.

Посилаючись на те, що має право захищати свій майновий інтерес шляхом визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого 26 грудня 2011 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, право власності на який було протиправно набуте, а згодом й відчужене ОСОБА_2 , зважаючи на те, що зацікавлений у тому, щоб спірний будинок перебував у власності боржника (-ів) за судовим рішенням за законними правовстановлюючими документами, які відображають дійсний правовий статус їх майна, позивач ОСОБА_1 просив:

визнати недійсним Свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарською будівлею, який розташований за адресом: АДРЕСА_1 , видане 26 грудня 2011 року ОСОБА_2 виконавчим комітетом Одеської міської ради;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарською будівлею, який розташований за адресом: АДРЕСА_1 , проведену КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 18 січня 2012 року, реєстраційний номер майна 16347084, номер запису: 41391 в книзі:281-44 (т.1 а.с.3-6).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року відкрито провадження в справі №520/9556/18 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації (т.1 а.с.57-58).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пославшись у відзиві на відсутність порушення прав чи законних інтересів позивача і спрямованості позову на їх захист. Так, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є солідарними боржниками позивача за одним і тим самим рішенням суду, на яке посилається позивач, тобто вони відповідають за їх спільним зобов`язанням разом та в повному обсязі кожний без поділу на частки. Відповідно, звернення стягнення за їх спільним боргом можливе щодо майна кожного з них з метою виконання рішення суду в повному обсязі, тому обставина, кому саме з них, ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 належить спірний будинок, не має жодного значення в розрізі прав та законних інтересів ОСОБА_1 та не впливає на можливість реалізації його права на звернення стягнення на майно обох цих боржників. Право власності на спірний будинок ніколи не було зареєстроване за ОСОБА_3 , а тому визнання недійсним спірного свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 не призведе до знаходження спірного будинку у власності ОСОБА_3 (шляхом відновлення запису про реєстрацію права власності за нею) і, відповідно, не забезпечить можливість звернення стягнення на це майно за її боргом. Позивачем не зазначено, яким чином при видачі оспорюваного свідоцтва у 2011 році було порушено його права та законні інтереси. При цьому ОСОБА_3 , на думку якої щодо фактичного будівництва спірного будинку за її кошти посилається позивач, жодного позову до ОСОБА_2 не пред`являла, в даному судовому процесі має статус третьої особи, відомостей про повноваження ОСОБА_1 діяти в її інтересах позовна заява не містить. Заявлені вимоги ОСОБА_1 не спрямовані на захист його інтересів, які б відповідали засадам добросовісності і розумності, оскільки їх задоволення жодним чином не вплине на правомочності позивача. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 8 грудня 2004 року в справі №2-7600/04 визнано дійсним договір дарування від 24 листопада 2004 року, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв в дар незакінчений будівництвом спірний будинок; визнано за ОСОБА_2 право власності на незакінчений будівництвом спірний будинок. Отже, спірний житловий будинок у будь-якому разі не належить ОСОБА_3 і в разі задоволення позову ОСОБА_1 їй не належатиме, тобто жодного впливу на права та інтереси позивача відповідне рішення суду не матиме (т.1 а.с.73-74).

6 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 змінив предмет позову та просив:

визнати недійсним дублікат Свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарською будівлею, який розташований за адресом: АДРЕСА_1 , виданий 3 березня 2017 року ОСОБА_2 виконавчим комітетом Одеської міської ради;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарською будівлею, який розташований за адресом: АДРЕСА_1 , проведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 14 березня 2017 року, реєстраційний номер майна 101, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34260943 від 14 березня 2017 року, 19:19:56 (т.1 а.с.102-103).

Позивач ОСОБА_1 також звернувся 2 серпня 2018 року до суду з іншим позовом, в якому просив:

визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0934 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , серії ЯГ №945926, виданий ОСОБА_2 Одеським міським управлінням земельних ресурсів 8 листопада 2006 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №80, кадастровий номер земельної ділянки :27:011:0181;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0934 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :27:011:0181, проведену Одеською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» 8 листопада 2006 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (т.1 а.с.129-132).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2018 року відкрито провадження в справі №520/9820/18 про визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації (т.1 а.с.195).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав з тих же підстав, що й позов про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та скасування державної реєстрації (т.1 а.с.205-206).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 6 листопада 2018 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову в редакції 6 листопада 2018 року в справі №520/9556/18; замінено неналежного відповідача комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» на належного відповідача приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В.; об`єднано в одне провадження справу №520/9820/18 та справу №520/9556/18; присвоєно об`єднаній в одне провадження справі №520/9556/18 (т.1 а.с.123-125).

13 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 змінив предмет позову та на підставі статей 16, 18, 328 ЦК України остаточно просив:

визнати недійсним дублікат Свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарською будівлею, який розташований за адресом: АДРЕСА_1 , виданий 3 березня 2017 року ОСОБА_2 виконавчим комітетом Одеської міської ради;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарською будівлею, який розташований за адресом: АДРЕСА_1 , проведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 14 березня 2017 року, реєстраційний номер майна 101, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34260943 від 14 березня 2017 року, 19:19:56;

визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0934 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , серії ЯГ №945926, виданий ОСОБА_2 Одеським міським управлінням земельних ресурсів 8 листопада 2006 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №80, кадастровий номер земельної ділянки :27:011:0181;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0934 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :27:011:0181, проведену Одеською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» 8 листопада 2006 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (т.2 а.с.13-19).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 в редакції від 13 грудня 2018 року про визнання недійсним дубліката свідоцтва, визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації (т.2 а.с.29-32).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 4 лютого 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду (а.с.73-76).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено за недоведеністю порушення суб`єктивного цивільного права позивача (т.2 а.с.124-131).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.2 а.с.144-148).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в неприйнятті його доводів недійсності оскаржуваних дублікату свідоцтва про право власності та державного акту та необхідності скасування державної реєстрації права на підставі цих документів. Наявність у боржника або боржників ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, виданих на підставі скасованих та нечинних судових рішень, фактично унеможливлює звернення стягнення на таке майно у примусовому виконавчому провадженні. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину або правовстановлюючого документу недійсним, спрямовані на приведення сторін до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину або отримання правовстановлюючих документів на спірний об`єкт. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет спору перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Позивач має право захищати свій майновий інтерес шляхом визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0934 га, кадастровий номер :27:011:0181, виданого 8 листопада 2006 року Одеським міським управлінням земельних ресурсів, та дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_1 , право власності на які було протиправно набуте, а згодом й відчужене ОСОБА_2 , зважаючи на те, що позивач зацікавлений в тому, щоб спірна земельна ділянка та житловий будинок перебували у власності/користуванні боржника (-ів) за судовим рішенням за законними правовстановлюючими документами, які відображають дійсний правовий статус їх майна.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тими ж доводами, що й відзив на позов. Забезпечення перебування майна у власності одного боржника замість іншого жодним чином не впливає на можливість реалізації інтересів ОСОБА_1 , який має право на звернення стягнення на майно обох боржників. Задоволення вимог ОСОБА_1 , як вони визначені у позові, не матиме жодних наслідків для прав та інтересів позивача, оскільки виконати рішення суду про стягнення боргу можливо і за умови перебування будинку та земельної ділянки у власності ОСОБА_2 . Наявність або відсутність арештів на спірних будинку і земельній ділянці жодним чином не впливає на законність свідоцтва про право власності на будинок та на державний акт про право власності на земельну ділянку, які були оформлені у встановленому законом порядку до накладення арештів і, взагалі, до виникнення боргу перед ОСОБА_1 (т.2 а.с.181-183).

У відзиві Департамент комунальної власності Одеської міської ради, який є правонаступником приєднаного Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради, заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 8 листопада 2006 року Одеським міським управлінням земельних ресурсів було на законних підставах видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №945926, розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , площею 0,0934 га ОСОБА_2 на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2006 року в справі №2-а-227/2006. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні будь-які записи щодо державної реєстрації чи її скасування стосовно земельної ділянки, розташованої за адресом: АДРЕСА_1 , площею 0,0934 га за ОСОБА_1 . Департамент підтримує позицію суду та наполягає на тому, що апелянт не вірно обрав спосіб захисту своїх прав та інтересів, так як вирішення кінцевої цілі ніяк не залежить від предмету спору, який розглядається у даному судовому провадженні (т.2 а.с.195-199).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2014 року в справі №523/9271/13-ц, зокрема, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 6821100,00 грн. (т.1 а.с.7-15).

Постановою ВП №52075405 від 1 вересня 2016 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Носенка С.Б. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №523/9271/13-ц, виданого 17 червня 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках з кожного на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 6821100,00 грн. (т.1 а.с.7-15).

Постановою ВП №52075405 від 1 вересня 2016 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Носенка С.Б. накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 на суму стягнення 7503210,00 грн., а саме накладено арешт на: житловий будинок з господарською будівлею за адресом: Одеська область, Любашівський район, с. Бокове; квартиру за адресом: АДРЕСА_2 ; житловий будинок з господарською будівлею за адресом: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.16-17).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 18 січня 2012 року внесений запис про право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарською будівлею (реєстраційний номер майна 16347085) загальною площею 877,4 кв.м, житловою площею 279,1 кв.м, розташований за адресом АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності, серія НОМЕР_1 , виданого 26 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (Свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарською будівлею видане на підставі сертифікату відповідності від 25 березня 2011 року №15002286 замість постанови Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2006 року в справі №2-3373/2006, зареєстрованого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості від 11 жовтня 2006 року, номер запису: 41391 в кн.:281-44) (т.1 а.с.24-28, т.2 а.с.54-55, 56, 57, 60-67, 68-70).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2006 року в справі №2-3373/2006 визнано за ОСОБА_2 право власності на завершений будівництвом триповерховий житловий будинок під літ. «А» з підвалом житловою площею 279,1 кв.м, загальною площею 1079,61 кв.м, розташований за адресом: АДРЕСА_1 ; зобов`язано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» зареєструвати завершений будівництвом житловий будинок. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2016 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2006 року скасовано, провадження у справі закрито з тих підстав, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (т.1 а.с.40-42, 43-47).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №945926, виданого 8 листопада 2006 року Одеським міським управлінням земельних ресурсів на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2006 року в справі №2-а-227/2006, ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0934 га цільового призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий номер :27:011:0181, розташована за адресом: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.59).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 14 березня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. як державним реєстратором проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 :

на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) площею 0,0934 га, кадастровий номер :27:011:0181, цільового призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , на підставі копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ №945926, виданого 8 листопада 2006 року Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області; листа щодо надання копії матеріалів, серія та номер М-242/0-234/6-17, виданого 28лютого 2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області;

на житловий будинок з господарською будівлею (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), загальною площею 877,4 кв.м, житловою площею 279,1 кв.м, розташований за адресом: АДРЕСА_1 , на підставі дублікату Свідоцтва про право власності, виданого 3 березня 2017 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (т.1 а.с.105-107).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 14 березня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. як державним реєстратором проведено державну реєстрацію права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю «Whiteform Contracts Ltd» (особа не є резидентом України, країна реєстрації: Республіка Кіпр):

на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) площею 0,0934 га, кадастровий номер :27:011:0181, цільового призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 14 березня 2017 року, зареєстрованого за №227;

на житловий будинок з господарською будівлею (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), загальною площею 877,4 кв.м, житловою площею 279,1 кв.м, розташований за адресом: АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 14 березня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №224 (т.1 а.с.20-24).

24 квітня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. як державним реєстратором проведено державну реєстрацію іпотеки, де іпотекодержателем є товариство з обмеженою відповідальністю «Blackburn Estate Lp» (особа не є резидентом України, країна реєстрації: Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії), іпотекодавцем є товариство з обмеженою відповідальністю «Whiteform Contracts Ltd» (особа не є резидентом України, країна реєстрації: Республіка Кіпр):

на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) площею 0,0934 га, кадастровий номер :27:011:0181, цільового призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 27 квітня 2017 року, зареєстрованого за №484;

на житловий будинок з господарською будівлею (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), загальною площею 877,4 кв.м, житловою площею 279,1 кв.м, розташований за адресом: АДРЕСА_1 , на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 27 квітня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №484 (т.1 а.с.20-24).

На підставі вищевказаних доказів позовні вимоги про визнання недійсними дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок та державного акту про право власності на земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1 , скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно, проведеної 14 березня 2017 року, позивачем ОСОБА_1 заявлено на підставі статей 16, 18, 328 ЦК України та обґрунтовано наявністю в нього як стягувача боргу за судовим рішенням майнового інтересу.

Стаття 328 ЦК України передбачає підстави набуття права власності, відповідно до положень даної норми матеріального права право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Тобто, дана норма права закріплює презумпцію правомірності набуття права власності право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття не встановлена судом.

Позивач ОСОБА_1 не зазначає правову підставу для визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого ОСОБА_2 у 2011 році (дублікат видано у 2017 році) та для визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_2 у 2006 році.

Тобто, ОСОБА_2 набув право власності на нерухоме майно, розташоване в АДРЕСА_1 , ще до правовідносин позики грошових коштів з ОСОБА_1 .

Наразі нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 , на підставі нотаріально посвідчених правочинів належить ТОВ «Whiteform Contracts Ltd» (особа не є резидентом України, країна реєстрації: Республіка Кіпр), більш того перебуває в іпотеці ТОВ «Blackburn Estate Lp» (особа не є резидентом України, країна реєстрації: Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії), підстава набуття ТОВ «Whiteform Contracts Ltd» права власності на нерухоме майно не є спірною.

Виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів не є правовою підставою для визнання недійсним документів, що посвідчували до виникнення правовідносин позики право власності боржників на нерухоме майно.

ОСОБА_1 міг забезпечити виконання грошового зобов`язання заставою (іпотекою) тощо, однак даного не зробив. Тому, примусове виконання судового рішення з огляду на відсутність забезпечення заставою (іпотекою) можливе за рахунок, зокрема, наявного у боржників майна в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що обраний спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не приймаються.

Правові підстави для задоволення позову відсутні, з чим суд визначився правильно.

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 8 квітня 2021 року не з`явились, будучи завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; позивач ОСОБА_1 отримав судову повістку 25 березня 2021 року, представник позивача ОСОБА_4 отримала повістку 21 березня 2021 року, сторона позивача не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не подала; інші учасники справи подали заяви про розгляд справи за відсутності сторін. Справа в провадженні суду з липня 2019 року, призначалась в судові засідання на 5 березня 2020 року, 9 липня 2020 року, 8 квітня 2021 року; учасники справи мали процесуальний час для надання суду письмового обґрунтування позицій. Отже, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлани Володимирівни, управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», за участю третіх осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Whiteform Contracts Ltd», ОСОБА_3 про визнання недійсним дублікату свідоцтва, визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова