Єдиний унікальний номер 235/979/21
Провадження №2/235/730/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого суд ді Бородавки К.П. за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі відповідачі) такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що зазначений будинок належить позивачу на праві приватної власності, в ньому, окрім позивача, зареєстровані відповідачі, які ніколи не проживали у вказаному будинку.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає (а.с.3,43).

Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду не прибули, відзив на позов не надали. Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позову (а.с.30-32).

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутністю учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 25.12.2003, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області Просоленко С.А.; відповідне право власності зареєстровано за позивачем 16.04.2004 за №581419 (а.с.5-7).

Відповідачі ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) та ОСОБА_3 зареєстровані у вказаному будинку з 2005 року (а.с.8, 15).

За актом обстеження житлово-побутових умов від 25.02.2021 №247 відповідачі за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають з 2008 року (а.с.20).

Вирішуючи заявлений спір, суд виходить з таких норм права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ч.1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім`ї без поважної причини понад один рік.

Оскільки доказів на підтвердження віднесення відповідачів до членів сім`ї власника будинку позивача (ч.2 ст.64 ЖК УРСР, ч.4 ст.156 ЖК УРСР) матеріали справи не містять, суд застосовує до спірних правовідносин приписи ст.406 ЦК України, відповідно до ч.2 ст.406 ЦК України якої сервітут (який визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном та може бути встановлений на певний строк або без визначення строку ст.403 ЦК України), може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За змістом абз.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачі не проживають в житловому будинку позивача з 2008 року, таким майном не користуються та плату на утримання такого майна не вносять, позов підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя