Справа № 595/90/21
Провадження № 2/595/138/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

за участі секретаря судового засідання Пастушака І.Д.

представника позивача адвоката Гнатюк Д.С.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Гриньо М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бучач справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Городоцький районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в Бучацький районний суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа Городоцький районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 31277,80 грн., а саме, за виконавчим листом 595/776/14-ц від 16 квітня 2014 року у розмірі 1277,80 грн та за виконавчим документом №595/1164/18 від 30 жовтня 2018 року у розмірі 30000 грн. Позовні вимоги позивачкою вмотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який розірвано рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 07.09.2018 року. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків в частині матеріального утримання дітей, вона була змушена звертатись за захистом права до суду. Так, на підставі судового наказу Бучацького районного суду №595/766/14-у від 16.04.2014 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.04.2014 і до досягнення дітьми повноліття. В подальшому, вона звернулась до суду із вимогою про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, в результаті чого на підставі рішення суду Бучацьким районним судом 07.09.2018 видано виконавчий лист №595/1164/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до досягнення ними повноліття. За результатами звернення позивачки до Бучацького районного суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів із ОСОБА_1 (справа №595/2067/19), 09.09.2020 судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову. Тернопільським апеляційним судом скасовано рішення Бучацького районного суду від 09.09.2020 та постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2014 року по серпень 2019 року у розмірі 15005 грн. З постанови суду також вбачається, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів по виконавчому листі №595/776/14-ц від 16.04.2014 за період з квітня 2014 року по жовтень 2018 року складає 16282,80 грн, а тому у відповідності до ч.1 ст.196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 16282,8 грн. Оскільки з відповідача вищенаведеною постановою стягнуто лише 15005 грн, то з відповідача підлягає до стягнення ще 1277,80 грн (16282,80-15005=1277,80) пені. Крім того, в постанові апеляційного суду зазначено, що враховуючи те, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів за виконавчим листом №595/1164/18 від 30.10.2018 відповідно до наданого розрахунку заборгованості від 20.09.2019, починаючи з жовтня 2018 року, станом на липень 2019 року становила 30000 грн, вона має право на стягнення неустойки (пені) у відповідності до ч.1 ст.196 СК України в розмірі 30000 грн. Таким чином, вказує про те, що факт заборгованості по сплаті аліментів, факт прострочення сплати аліментів, факт наявності та нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів встановлений Тернопільським апеляційним судом повторному доведенню не підлягає.

11 лютого 2021 року ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Городоцький районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

26 лютого 2021 року від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про закриття провадження у справі, у яких він повністю заперечує заявлені позивачем вимоги, оскільки такі є безпідставними і необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, а провадження відкрите у справі за позовом ОСОБА_2 підлягає закриттю з наступних підстав. Позивачка у даному позові просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2014 року по серпень 2019 року, за який 10 грудня 2020 року Тернопільським апеляційним судом вже ухвалено судове рішення, яке виконано ним в повному обсязі та сплачено неустойку (пеню) у сумі 15005 грн, про що свідчить постанова державного виконавця Копитко Ю.Ю. про закінчення виконавчого провадження від 08.02.2021. З наведеного слідує, що позивач вже зверталася до суду з аналогічним позовом, що стосується спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Повторне звернення ОСОБА_2 з аналогічним позовом розцінює, як зловживання нею своїми процесуальними правами. Бажаючи стягнути більший розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2014 року по серпень 2019 року позивачка при розгляді справи №559/2067/19 за її позовом мала можливість збільшити свої позовні вимоги, шляхом подачі відповідної заяви. Те, що ОСОБА_2 неправильно провела розрахунок і визначила розмір неустойки (пені) на даний час жодним чином не може слугувати для достягнення розміру неустойки (пені) за вказаний період.

01 березня 2021 року представником позивача адвокатом Гнатюк Д.С. до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої вона зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листі №595/776/14-у від 16.04.2014 року становила 16282, 80 грн, проте із відповідача стягнуто лише 15005 грн. Таким чином, із ОСОБА_1 ще необхідно стягнути 1277,80 грн (16282,80 грн 15005 грн = 1277,80 грн). Із наданого розрахунку заборгованості несплати аліментів від 20.09.2019 по виконавчому листі №595/1164/18 від 30.10.2018 вбачається, що в період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка ОСОБА_1 погашена у повному обсязі. Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено факт заборгованості відповідача по сплаті аліментів за виконавчим листом №595/1164/18 від 30.10.2018. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 20.09.2019 у виконавчому провадженні №58534068, станом на липень 2019 року включно заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 починаючи з жовтня 2018 року становила 30000 грн, тобто за кожен місяць по 3000 грн. Апеляційний суд зазначив, що враховуючи те, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів за виконавчим листом №595/1164/18 від 30.10.2018 станом на липень 2019 року становить 30000 грн, одержувач має право на стягнення неустойки (пені) у відповідності до ч.1 ст.196 СК України. Факт заборгованості по сплаті аліментів, факт прострочення сплати аліментів, факт наявності та нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів встановлений Тернопільським апеляційним судом повторному доведенню не підлягає. Тому, у даній справі підстави для закриття відсутні, адже, спір стосується тих самих осіб, але підстави зовсім інші.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду.

Представника позивача адвокат Гнатюк Д.С., будучи присутньою в судовому засіданні, проти задоволення клопотання відповідача заперечує із причин зазначених у відповіді на відзив на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гриньо М.І., які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги не визнали із причин зазначених у відзиві на позовну заяву та клопотанні, просили провадження у справі закрити.

Представник третьої особи Городоцького районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не прибув, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, заяв про відкладення справи чи розгляд справи у його відсутності до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.255 Цивільно процесуального кодексу України, однією із підстав закриття провадження у справі є набрання законної сили рішення суду або ухвали суду про закриття провадження у справі, ухвалення або постановлення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Особливістю цієї підстави закриття провадження у справі, є те, що для її застосування необхідним є наявність трьох складових у сукупності, а саме тих самих сторін спору, предмета позову, підстав позову.

Так, за змістом постанови Тернопільського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, позивач ОСОБА_2 звернулась до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_1 в якому просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 15005 грн, мотивуючи тим, що на підставі судового наказу №595/766/14-ц, виданого Бучацьким районним судом Тернопільської області відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний виплачувати в її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 квітня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття, а на підставі виконавчого листа, виданого Бучацьким районним судом Тернопільської області від 30 жовтня 2019 року у справі №595/1164/18 відповідач ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня набрання законної сили рішенням суду і до досягненням дітьми повноліття. Проте, відповідач не сплачував аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість, тому просила стягнути в її користь пеню.

09 вересня 2020 року рішенням Бучацького районного суду у справі №595/2067/19 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Городоцький районний відділ державної виконавчої служби, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за необґрунтованістю позову.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на її користь 15005 грн неустойки (пені) за прострочення аліментів саме за період з 15.04.2014 по 01.08.2019 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 10.12.2020 року у справі № 595/2067/19 (провадження № 22-ц/817/1019/20) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2020 року скасовано та постановлено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2014 року по серпень 2019 року у розмірі 15005 грн. Постанова набрала законної сили 10 грудня 2020 року.

Позивачем було надано суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 20 вересня 2019 по виконавчому листі №595/776/14-ц від 16 квітня 2014 року, відповідно до якого в період з квітня 2014 року по жовтень 2018 року заборгованість зі сплати аліментів склала 16282, 80 грн. Крім того, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20 вересня 2019 року по виконавчому листі №595/1164/18 від 30.10.2018, ОСОБА_1 , починаючи з жовтня 2018 року по липень 2019 не здійснював сплату аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 30000 грн.

В постанові Тернопільського апеляційного суду проведено розрахунок пені по виконавчому листі №595/776/14-ц від 16.04.2014, в період з квітня 2014 року по жовтень 2018 року та встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у відповідності до ч.1 ст.196 СК України у розмірі 16282,80 грн.

Аналогічний розрахунок пені проведено і по виконавчому листі №595/1164/18 від 30 жовтня 2018 року та встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у відповідності до ч.1 ст.196 СК України в розмірі 30000 грн.

Разом з тим, у постанові апеляційного суду зазначено, що відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивач ОСОБА_2 , як у своїй позовній заяві, так і її представник у суді апеляційної інстанції заявляли вимогу сплати ОСОБА_1 пені в сумі 15005 грн за прострочення по сплаті аліментів за період прострочених виплат на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому саме така сума підлягала до стягнення в межах заявлених позовних вимог.

За даними постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №64363736 від 08 лютого 2021 року, головним державним виконавцем Городецького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Копитко Ю.Ю., виконавче провадження з примусового виконавчого листа №595/2067/19, виданого 18.01.2012 року Тернопільським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2014 року по серпень 2019 року у розмірі 15005 грн, закінчено, оскільки заборгованість, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачено в повному обсязі.

Посилання представника позивача на той факт, що підстави звернення до суду з даним позовом інші, оскільки постановою Тернопільського апеляційного суду стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів, виходячи із заборгованості зі сплати аліментів лише за виконавчим листом №595/776/14-у від 16.04.2014 суд оцінює критично, оскільки зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що позивач просила стягнути з відповідача пеню за прострочення аліментів саме за період з квітня 2014 року по серпень 2019 року, що включає і період заборгованості по аліментах за іншим виконавчим листом №595/1164/18 від 30.10.2018.

За таких обставин, виходячи з характеру спірних правовідносин, складу сторін та обраного позивачем способу захисту, оскільки позивач вже зверталась до суду із аналогічним позовом та постановою Тернопільського апеляційного суду прийнято рішення з приводу спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 предметом якого слугувало стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2014 року по серпень 2019 року, підставою якого була заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №595/776/14-ц від 16.04.2014 (з квітня 2014 року по жовтень 2018 року) та виконавчим листом (№595/1164/18 від 30.10.2018 (з жовтня 2018 року по серпень 2019 року) що свідчить про те, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вирішено судом шляхом ухвалення відповідного судового рішення, тому вважаю, що є підстави для задоволення клопотання відповідача та закриття провадження у даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.256 ЦПК, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного та керуючись ст.255 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Городоцький районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 травня 2021 року.

Суддя: І. І. Тхорик