Справа № 462/100/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 травня 2021 року

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Колодій У.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: «Служба у справах дітей» Залізничного району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач 27.12.2019 року звернувся до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_4 , яку в подальшому просив замінити на її правонаступників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на його користь заборгованості за договором позики в розмірі 50000 доларів США та 3% річних в розмірі 4487 доларів 67 центів США. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.04.2016 року на підставі письмової розписки він надав ОСОБА_4 в безвідсоткову позику грошові кошти в сумі 50000 доларів США, а відповідачка зобов`язувалася повернути вказані кошти до 30.12.2016 року, однак до теперішнього часу борг не повернула. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Оскільки ОСОБА_4 ухилилась від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов`язання, то відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України вважається такою, що прострочила зобов`язання, а тому згідно зі ст. 625 ЦК України зобов`язана сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми. За наведеного просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, додатково пояснила, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємцями майна померлої за законом є її сини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на даний час є повнолітніми, тому просила стягнути вказані кошти із них. Надалі подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись судом про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву не подали.

Представник третьої особи - «Служба у справах дітей» Залізничного району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Положеннями ст. 1046-1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статте 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч.1 ст. 1046 ЦК України, а також ч.1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання збоку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не у всіх випадках а безумовно в національній валюті України. До відповідного правового висновку, зокрема, прийшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

Судом встановлено, що між сторонами 22.04.2016 року був укладений договір позики, за умовами якого відповідачка ОСОБА_4 отримала від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50000 доларів США та зобов`язалася їх повернути до 30.12.2016 року, що не оспорюється сторонами /а.с.4/.

Усі умови договору позики були погоджені сторонами та викладені у відповідній розписці, підписаній ОСОБА_4 . На час розгляду справи ОСОБА_4 умови договору позики не виконала і коштів не повернула, що стверджується наявністю у позивача оригіналу розписки, оглянутої у судовому засіданні.

У відповідності до ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскільки ОСОБА_4 у визначений договором строк, а саме до 30.12.2016 року, свої зобов`язання перед позивачем не виконала і грошових коштів не повернула, стягненню також підлягають 3% річних від простроченої суми заборгованості, що відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 4487 доларів 67 центів США (виходячи із розрахунку 50000 доларів США х 1092 календарних днів ( період з 31.12.2016 року (наступний день після відповідної календарної дати, коли позивачка мала повернути кошти) по 27.12.2019 року (день подачі позову) х 3% : 100%: 365 к.д.).

Таким чином, загальна сума, яка підялгає до стягнення, становить 54487,67 доларів США.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 71).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Стаття 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1267, 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Спадкоємцями померлої ОСОБА_4 за законом є її сини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 105-107), який на час смерті ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав із нею у квартирі по АДРЕСА_1 (а.с. 118) та у 6-місячний строк з моменту відкриття спадщини не заявив про відмову від такої, а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 103-104), який на час смерті ОСОБА_4 був неповнолітнім, а отже вони прийняли спадщину. Докази про зміну розміру їх часток у спадщині відсутні, а отже їх частки у спадщині є рівними.

ОСОБА_1 , як кредитор, заявив вимогу до спадкоємців ОСОБА_4 03.08.2020 р. (а.с. 65).

Водночас, як спадкоємці ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в силу ст.ст. 1262, 1278, 1282 ЦК України, зобов`язані задовольнити вимоги кредитора - ОСОБА_1 на суму 54487,67 доларів США у розмірі, який відповідає частці кожного у спадщині, а саме у розмірі 1/2 частки боргу кожен та в межах вартості майна, одержаного у спадщину, що становить по 27243,84 долари США.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що докази повернення позивачу грошей ОСОБА_4 за договором позики відсутні, відповідачами жодним чином не спростовані доводи позивача, а відтак суд дійшов висновку про підставність заявлених вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Із врахуванням наведеного відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі по 5067,50 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 524, 526, 530, 533, 610, 612, 625, 1046-1047, 1049, 1218, 1261, 1268, 1282 ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 263-265, 280-287, 354-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 27243 (двадцять сім тисяч двісті сорок три) долари 84 центів США та 5067 (п`ять тисяч шістдесят сім) грн. 50 коп. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 27243 (двадцять сім тисяч двісті сорок три) долари 84 центів США та 5067 (п`ять тисяч шістдесят сім) грн. 50 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення..

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до вимог п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

При цьому, у відповідності до вимог п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: «Служба у справах дітей» Залізничного району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, адреса місцезнаходження : м. Львів, вул. Виговського, 34.

Суддя: Іванюк І.Д.