Провадження № 2/712/563/21
12 травня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - Романенко В.А.
за участю секретаря судового засідання - Назаренко М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси заяву адвоката Манзар Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди,
Представник відповідача адвокат Манзар Тетяна Володимирівна звернулась до суду з заявою про постановлення додаткового рішення в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн.
В судовому засіданні адвокат Манзар Т.В. та відповідач ОСОБА_1 заяву підтримали та просили суд її задоволити.
Позивачка ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви та надала письмове заперечення.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси суду від 21 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди залишені без задоволення.

Судовим рішенням не вирішено питання щодо судових витрат на оплату витрат на правничу допомогу, даний недолік необхідно усунути шляхом постановлення додаткового рішення.

За правилами частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У відзиві на позовну заяву, яка була підписана як відповідачем так і адвокатом доданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу в сумі 4500 грн.

Вирішуючи вимогу про відшкодування відповідачу судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з відмовою у позові позивачу, суд виходить з такого.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є акт № 20 прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 1 від 20.01.2021 року, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судових засідання, ознайомлення з матеріалами справи та значенням справи для сторони. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт і наданих послуг, а також ціни позову та значення справи для сторін.

Позивач в ході судового розгляду заперечувала проти відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт(акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На оплату правничої допомоги відповідачем понесені згідно з договором № 1 від 20.01.2021 року та актом № 20 прийому наданих послуг до договору про надання правової дороги від 22.04.2021 року, квитанції № 20 від 22.04.2021 року ( а.с.181-183) за надання правової консультацій, підготовки судової практики, відзиву, заяв, клопотань, збирання доказів по справі, відправка стороні доказів по справі та представлення інтересів клієнта в судових засіданнях в сумі 4500 грн., що є гонораром адвоката, фіксованою сумою, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (а.с.45) орієнтовний розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 4500 грн.

Матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги, а саме: відзив на позовну заява з додатками за підписом адвоката Манзар Т.В. та відповідачем, у тому числі всі копії документів завірені з дотриманням положень статті 177 ЦПК України, заява про виклик свідків, клопотання про виклик в якості свідка відповідача ОСОБА_1 , клопотання про приєднання письмових доказів, також адвокат брала участь в судових засіданнях, згідно протоколу судових засідань.

Таким чином з огляду на умови договору про надання правової допомоги від 20.01.2021 року, враховуючи складання і підписання адвокатом відзиву на позовну заяву та заяв з процесуальних документів від імені і в інтересах відповідача у справі, участь адвоката в судовому засіданні суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу, що понесені відповідачем в сумі 4500 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

При цьому суд враховує, що розмір гонорару адвоката у цій частині встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020 у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен.

При зверненні до суду з позовом про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди позивач була звільнена від оплати судового збору, тому сплату судового збору віднесено на рахунок держави.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 104761 ОСОБА_2 має пільги, встановлені законодавством України для інвалідів другої групи.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судові витрати, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, слід компенсувати позивачу за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 141, 265, 270, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Доповнити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати в розмірі 4 500 грн. компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий Романенко В.А.

Повний текст рішення виготовлено 13 травня 2021 року.