Справа № 158/43/21
Провадження № 2/0158/147/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Корецької В.В.

за участю секретаря - Процик Л.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - Білана А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці у режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2018 року з відповідача ОСОБА_2 в її користь аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача.

Разом з тим зазначає, що їх спільна дитина має проблеми із зором, внаслідок чого отримала інвалідність та потребує значно більшого вкладення сил у її виховання та матеріальних затрат на це. Вказує, що за період із 2018 року по грудень 2020 року понесла додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 251711,94 грн., які включають в себе навчання у приватній школі «Синк Глобал», витрати на харчування, на стоматологічні послуги, на оздоровлення у спортивному клубі «Спорт Лайф», на офтальмологічні процедури - апаратне лікування, на виготовлення спеціальних окулярів, на заняття з ментальної арифметики, на організацію обстеження зору в клініці Heydon Eycare у м. Лондон, Великобританія, витрат на оздоровлення та на оздоровчо-пізнавальні подорожі.

З врахуванням наведеного просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 125855,97 грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 , що складає 50% витрат на дитину, а також судові витрати по даній справі.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.01.2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

01.02.2021 року від відповідача ОСОБА_2 до суду подано заяву про призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.02.2021 року призначено розгляд вказаної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

04.02.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Білан А.М. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначив, що матеріали справи не містять доказів проведення позивачем оплати за навчання у приватній школі «Синк Глобал», не доведено необхідності відправлення дитини за кордон для лікування, туристичних поїздок та відвідування спортивно-оздоровчих занять у клубі « Спорт Лайф », оскільки такі витрати не викликані особливими обставинами та не узгоджувались із відповідачем. Також зазначив, що станом на 01.01.2021 року заборгованість по аліментах відсутня, впродовж лютого-грудня 2020 року відповідачем на користь позивача сплачено аліментів у розмірі 139038,27 грн.

З врахуванням наведеного просив у задоволенні позовних вимог відмовити та стягнути з позивача в його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

15.02.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду подано відповідь на відзив, відповідно до якого остання зазначила, що враховуючи пандемію в Україні та світі, проконсультувавшись із сімейним лікарем-педіатром щодо вибору санітарно-курортного відпочинку, зробила висновок, що безпечніше, корисніше та дешевше отримати натуральний вітамін D та морське повітря/воду на противагу соляної кімнати у м. Луцьку буде за кордоном. Також зазначила, що в Україні можливості лікування субатрофії зорового нерва відсутні, тому вона мала намір перевірити зір дитини на сучасному обладнанні у клініці м. Лондон Великобританії. Крім того вказала, що малолітній ОСОБА_4 є інвалідом дитинства, що зумовлює необхідність у посиленому догляді та розвитку останнього, внаслідок чого він змушений займатися у приватній школі за додатковими курсами по розвитку, а також повноцінно харчуватися, що призводить до додаткових витрат на дитину.

З врахуванням наведеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному розмірі.

25.02.2021 року від відповідача ОСОБА_2 до суду подано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого останній зазначив, що на рівні держави забезпечено безоплатне отримання повної загальної середньої освіти, при цьому позивачем не наведено жодних об`єктивних та належних аргументів, підтверджених належними доказами, щодо існування особливих обставин, за яких малолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може здобувати освіту у комунальному чи державному закладі. Також, щодо поїздок за кордон зазначив, що ним, як батьком дитини, не погоджувались жодні витрати заявлені у позовній заяві, які понесла чи могла понести позивач, крім того, в кожній із виписок із медичної карти амбулаторного хворого відсутні рекомендації щодо необхідності обстеження чи лікування в закордонних закладах охорони здоров`я.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.03.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Білан А.М. у судовому засіданні, кожен зокрема, позовні вимоги не визнали, у задоволенні позивних вимог просили відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2018 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітків, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.04.2018 року до досягнення сином повноліття.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.03.2020 року, ОСОБА_4 , 2013 року народження є дитиною з інвалідністю /а.с.43/.

Як вбачається із виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3853 у неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вроджена вада розвитку заднього сегмента зорових нервів, змішаний астигматизм обох очей та рекомендовано: «Д» - спостерігання окуліста; окуляри; зоровий режим; лікування через кожні 6 місяців; МРТ головного мозку; право на оформлення соціальної допомоги /а.с.43/.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у продовж 2018-2019 рр. та 2020-2021 року навчається у приватній школі «СІНКГЛОБАЛ», на підтвердження чого позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви додано договори про надання освітніх послуг №LK6, №LK3, договори про надання допоміжних послуг у сфері освіти №LK5, №LK6, у яких зазначено загальна сума оплати - (11070+14250)+(63930+54750)=144000 грн. та товарні чеки за харчування від 03.09.2019 року, 04.11.2019 року, 02.12.2019 року, 13.01.2020 року, 01.10.2019 року, 02.02.2020 року на загальну суму 6840 грн.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 в якості додаткових витрат, витрати пов`язані з наданням спортивно оздоровчих послуг у фітнес клубі «Sport Life», відповідно до договору №ЛЦК 17756 від 22.08.2019 року та квитанції у розмірі 4490 грн.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини у приватній школі «СІНКГЛОБАЛ» нею сплачено кошти за навчання та харчування дитини, а тому просила компенсувати 50% цих витрат, як додатково понесених на дитину.

Однак, як зауважив Суд касаційної інстанції у постанові від 26.10.2020 року (справа №336/1488/19), навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини, відповідачем по справі ОСОБА_2 .

При цьому, ні позивачем ОСОБА_1 , ні її представником - адвокатом Огородником О.В. не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у приватній школі «СІНКГЛОБАЛ», яку було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

Разом з тим, слід також зазначити, що щоденне харчування дитини у даному випадку, не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків в розумінні ст. 185 СК України, оскільки такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а тому на позивача також покладається обов`язок брати участь у витратах на дітей, у тому числі, на щоденне харчування (постанова Верховного Суду від 01.04.2019 року у справі №233/3518/17).

На підставі вищевикладеного, суд також не бере до уваги витрати пов`язані із онлайн заняттям з ментальної арифметики, стоматологічні послуги та відвідування фітнес клубу « Sport Life », які в свою чергу також не були узгодженні з відповідачем та належним підтвердженням їх доцільності та які не є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими ст. 185 СК України, тому вони є безпідставними, належними доказами не обґрунтовані.

Дана правова позиція висвітлена також у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 року (справа №205/4622/16-ц).

Щодо витрат на оздоровлення та оздоровчо-пізнавальні екскурсії, суд зазначає наступне.

Так, у перелік додаткових витрат на дитину позивач включила витрати на: путівку на відпочинок до Єгипту, Данії, Греції, Франції, Польщі та Італії; витрати на проживання за кордоном; витрати на організацію обстеження зору у клініці м. Лондон, Великобританія «Heydon Eycare».

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ці витрати є необхідними та викликані особливими обставинами.

Дані витрати не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, адже такі витрати по суті є виконанням обов`язку батьків, передбаченого ч. 3 ст. 150 СК України, згідно з якою батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Крім того, суд звертає увагу на те, що витрати на закордонні поїздки не зумовлені особливими здібностями дитини та не можуть вважатися додатковими витратами на дитину, адже по суті є супутніми витратами, які позивач понесла під час свого відпочинку.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення витрат на офтальмологічні процедури у розмірі 1000 грн., оскільки позивачем не надано доказів, що дитині призначалось таке лікування.

Враховуючи обставини справи, оцінюючи матеріальний стан відповідача, роблячи значні витрати, які позивач просить компенсувати, остання не могла не розуміти їх попереднього узгодження з відповідачем на предмет фінансової спроможності відповідача при своїх доходах нести такі витрати. Сімейний Кодекс України у статті 181 визначає необхідність саме домовленості між батьками про такі витрати, оскільки вони не відносяться до вже визначених аліментних обов`язків відповідача.

Таким чином, судом встановлено, що зазначені витрати, які позивач просить стягнути з відповідача, не відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних з особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, тому не можуть бути враховані при визначенні загальної суми понесених додаткових витрат на утримання дитини. При цьому, вказані витрати здійснювались позивачем на власний розсуд, без погодження з відповідачем.

Разом з тим, варто зазначити, що відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3853 неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв`язку із вадами зору призначено носити окуляри, однак позивачем ОСОБА_1 не додано до матеріалів справи доказів, та не доведено у судовому засіданні, проведення оплати придбання вказаних окулярів.

Відповідно до вимог закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Як вбачається з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 слід відмовити, у зв`язку з їх недоведеністю та тим, що вони не відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних з особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, не узгоджувались з відповідачем ОСОБА_2 , а тому не можуть бути враховані при визначенні загальної суми понесених додаткових витрат на утримання дитини.

Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійно правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами.

Відповідачем ОСОБА_2 до відзиву на позовну заяву надано суду договір про надання правничої допомоги від 25.01.2021 року, укладений із адвокатом Білан А.М., акт виконаних робіт від 28.01.2021 року, ордер про надання правової допомоги від 28.01.2021 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 28-1 про сплату відповідачем ОСОБА_2 3000 грн. витрат на правничу допомогу /а.с. 72-76/.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач та його представник, вивчивши відзив на позовну заяву, жодного клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надходили.

Враховуючи характер інституту судових витрат, оплата послуг адвоката безпосередньо пов`язана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання ним відповідних робіт, суд вважає, що обсяг наданих адвокатом Білан А.М. послуг та виконаних робіт у даній справі відповідає вартості робіт.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позивачем та її представником не ставилось питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, сам розмір таких витрат є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а тому вимога відповідача за про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн. є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 51 Конституції України, Законом України «Про охорону дитинства», п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 141, 150, 180, 185 СК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Огородник Олег Валентинович, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_3 .

Представник відповідача - адвокат Білан Андрій Михайлович, адреса: АДРЕСА_4.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 17.05.2021 року.