ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2290/20
Провадження №2/477/288/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29 квітня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої-судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Дячок Л.С.,

за участю представника позивача - Литвина С.В.,

у судовому засіданні з розгляду цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2012 року в загальній сумі 15802 грн. 17 коп. та судові витрати по справі в сумі 2102 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 12 червня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору позивач надав ОСОБА_2 кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник не виконував належним чином умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 15802 грн. 17 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Спадщину після його смерті прийняв ОСОБА_1 .

20 липня 2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Вітовської державної нотаріальної контори та 30.07.2020 року отримана відповідь, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались.

09.10.2020 року позивач направив лист-претензію до спадкоємців позичальника, однак жодних дій виконано не було.

В зв`язку з тим, що відповідач є спадкоємцем померлого, оскільки він постійно проживав з ним на час смерті, отже прийняв спадщину до складу якої входять у тому числі кредитні зобов`язання спадкодавця, позивач звернувся з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.118). Про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, матеріали справи №477/2486/18 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, встановив наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, 12 червня 2012 року ОСОБА_2 підписав заяву анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до якої заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з даним договором та погодився з його умовами (а.с.21).

Відповідно до розрахунку заборгованість ОСОБА_2 за договором кредиту складає 15802, 17 грн. (а.с.13-16).

З матеріалів спадкової справи №85/2018 до майна померлого ОСОБА_2 , зареєстрованої у Спадковому реєстрі 12.04.2018 року №62270777 (а.с.89-108), вбачається наступне.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Сновидовицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області (а.с.94).

Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області 28.04.2016 року та зареєстрованого в реєстрі за №535, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповідав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.9339 га - ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Сновидовицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . На день його смерті з ним був зареєстрований ОСОБА_4 (а.с.99).

У відповідності до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Спадкоємці померлого за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись з заявами про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не звертались.

Отже, відповідно до статей 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємцями за заповітом майна померлого ОСОБА_2 , які прийняли спадщину після його смерті, є відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

За положеннями ст. 1281 ЦК України (у редакції, що діяла на день відкриття спадщини), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як встановлено судом в ході дослідження матеріалів справи №477/2486/18 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2019 року позовна заява залишена без руху в зв`язку з наданим Рокитнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Повним витягом з реєстру щодо актового запису про смерть ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначена ухвала була отримана АТ КБ «ПриватБанк» 19.09.2019 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2019 року позовна заява залишена без руху в зв`язку з отриманням судом додаткової інформації щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Зазначену ухвалу суду АТ КБ «ПриватБанк» отримав 08.11.2019 року.

Таким чином, за положеннями ст. 1281 ЦК України (у редакції, що діяла на день відкриття спадщини), позивачу належало протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини пред`явити свої вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину.

Претензію кредитора було направлено позивачем до Вітовської державної нотаріальної контори лише 22.06.2020 року (а.с.56), тобто з пропуском шестимісячного строку для пред`явлення вимог до спадкоємців.

Аналіз статті 1281 ЦК України дає підстави для висновку, що пропуск строку пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Крім того, як вбачається зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом зазначеної норми задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна.

За наявності кількох спадкоємців кожен спадкоємець відповідає за борги спадкодавця пропорційно до одержаної ним частки у спадковому майні.

Якщо спадкоємці отримали у спадок чітко визначене у заповіті майно, потрібна частка має вираховуватись із співвідношення з вартістю спадкового майна в цілому.

Звертаючись із позовом лише до ОСОБА_1 як одного із спадкоємців померлого ОСОБА_2 , щодо задоволення вимог кредитора спадкодавця, позивач мав зазначити розмір вимоги, який би відповідав його частці у спадщині.

Згідно чч.1-2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обгрунтовані та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд не відшкодовує позивачу понесені ним судові витрати через те, що у задоволенні його позову було відмовлено у повному обсязі.

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.05.2021 року.

Суддя Л.М.Семенова