УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2021 року cуддя Херсонського міського суду Херсонської області Кузьміна О.І., розглянувши матеріали справи за позовом представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за виплату одноразової грошової допомоги, що була надана після укладання першого контракту, та утримання вартості речового забезпечення у зв`язку з порушенням умов контракту,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , який діє в інтересах Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за виплату одноразової грошової допомоги, що була надана після укладання першого контракту, та утримання вартості речового забезпечення у зв`язку з порушенням умов контракту.

Перевіривши матеріали справи, суддя виходить з наступного.

Згідно з ч.5 ст.185 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Правила підсудності встановлені у главі 2 ЦПК України, зокрема, щодо предметної, інстанційної та територіальної юрисдикцій.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є стягнення з відповідача ОСОБА_2 коштів у розмірі 7924,47грн. на відшкодування матеріальної шкоди, а саме за предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився та 11 545,79грн. сума заборгованості грошового забезпечення станом на 22.07.2020р.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом..

Згідно статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Статтею 124Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно вимог частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. З метою якісної, чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства: цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Зі змісту частини першої статті 19 КАС України вбачається, що фактично юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, виниклих із здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Згідно пункту сьомого частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу. Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Одним із критеріїв розмежування справ цивільної й адміністративної юрисдикції є суб`єктний критерій.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. У пункті сімнадцятому частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Законодавець урегулював питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням), спеціальними нормативно-правовими актами.

У справі, що розглядається, таким спеціальним нормативно-правовим актом є Закону України «Про Національну гвардій України», Закон України «Про соціальний захист військовослужбовців і членів сімей» яким визначається статус військових, порядок проходження служби в Національній гвардії України, їх забезпечення, тощо.

З огляду на вказане можна зробити висновок, що спір виник після звільнення публічного службовця з посади, однак пов`язаний з вирішенням питань, які стосуються припинення публічної служби.

Такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що спірні правовідносини фактично виникли через припинення публічної служби.

При цьому, суд враховує саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у Постанові від 30.01.2019 р. (справа №755/10947/17), оскільки даний спір пов`язаний з питанням реалізації правового статусу особи, що перебувала на посаді публічної служби, хоча стягнення шкоди (збитків) відбувається після її звільнення з державної служби.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Окрім того, позивачу слід роз`яснити, що вказаний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства та предметно підсудний Херсонському окружному адміністративному суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.186, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті провадження у справі №766/7579/21 за позовом представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за виплату одноразової грошової допомоги, що була надана після укладання першого контракту, та утримання вартості речового забезпечення у зв`язку з порушенням умов контракту.

Роз`яснити представнику ОСОБА_1 , який діє в інтересах Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що з вказаними вимогами слід звертатись до Херсонського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. І. Кузьміна