ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/725/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №700/308/20 Категорія: 302000000 Бесараб Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області; ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс», Державний реєстратор виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопа Богдан Анатолійович;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_2 - адвокат Іванишин Олександр Олегович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Іванишина Олександра Олеговича на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс», Державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним договору оренди землі та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням від 19 липня 2019 року, в якому просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0342.

Вказане клопотання, яке було підписане представником за довіреністю ОСОБА_3 , зареєстровано в ГУ Держгеокадастру у Черкаській області 01 серпня 2019 року за вх.№М-5660/0/94-19.

За результатами розгляду клопотання Головне управління видало наказ №23-3030/14-19-СГ від 16 серпня 2019 року про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Далі Позивач через свого представника уклав договір з сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Після розробки, проект землеустрою був погоджений експертом державної експертизи Більською С.І. відповідно до висновку від 08 листопада 2019 року №15050/82-19.

Через Управління надання адміністративних послуг 16 грудня 2019 від позивача подано заяву до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області. До заяви було долучено витяг з Державного земельного кадастру та погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За результатами розгляду заяви ГУ Держгеокадастру видало наказ від 02 січня 2020 року №23-59/14-20-СГ, яким відмовило позивачеві у затвердженні проекту землеустрою та наданні земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0342 у власність з тих підстав, що наказом ГУ Держгеокадастру у Черкаській області затверджено проект землеустрою та передано у власність іншій особі дану земельну ділянку.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що 20 січня 2020 року згідно рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богданом Анатолійовичем, індексний номер: 50708796 від 20 січня 2020 року, на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0342 зареєстровано право власності за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 35089826.

Згідно довідки підставою для реєстрації права власності був наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення №23-6684/14-19-СГ від 28 грудня 2019 року.

З цієї ж інформаційної довідки позивач дізнався, що державним реєстратором виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопою Б.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50772546 від 23 січня 2020 року, яким зареєстровано інше речове право: право оренди ТОВ «Наше Зерно Плюс» () (Орендар) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0342, номер запису про інше речове право: 35149581. Підставою для виникнення права оренди зазначено договір оренди землі б/н від 20 січня 2020 року.

Позивач вважає, що накази ГУ Держгеокадастру від 28 грудня 2019 року про передачу у власність земельної ділянки та від 02 січня 2020 року про відмову позивачеві у затвердженні проекту землеустрою є незаконними, а право власності ОСОБА_2 та договір оренди землі відповідно є недійсними.

Вказує, що оскільки позивач звернувся із відповідною заявою раніше ніж ОСОБА_2 , а також те, що його дії щодо оформлення земельної ділянки були послідовними, своєчасними, з дотриманням вимог законодавства, ГУ Держгеокадастру фактично надав необґрунтовану перевагу у відведенні земельної ділянки іншій особі, що є порушенням конституційного права на рівність перед законом, гарантованого статтею 24 Конституції України.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-59/14-20-СГ від 02 січня 2020 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, розмір земельної ділянки 2,0 га, кадастровий номер :03:001:0342, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та наданні цієї земельної ділянки у власність;

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-6684/14-19-СГ від 28 грудня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,0000 га, (кадастровий номер :03:001:0342) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області;

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, індексний номер: 50708796 від 20 січня 2020 року, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0342 за ОСОБА_2 та визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0342, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 січня 2020 року, запис за номером 35089826;

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 20 січня 2020 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» (), об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0342, розташованої на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області;

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, індексний номер: 50772546 від 23 січня 2020 року, про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0342 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» () та визнати припиненим право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0342, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 січня 2020 року, запис за номером 35149581;

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, розмір земельної ділянки 2,0 га, кадастровий номер :03:001:0342, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та надання цієї земельної ділянки у власність.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 03 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-59/14-20-СГ від 02 січня 2020 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, розмір земельної ділянки 2,0 га, кадастровий номер :03:001:0342, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та наданні цієї земельної ділянки у власність.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-6684/14-19-СГ від 28 грудня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,0000 га, (кадастровий номер :03:001:0342) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, індексний номер: 50708796 від 20 січня 2020 року, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0342 за ОСОБА_2 .

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 20 січня 2020 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» (), об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0342, що розташована на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, індексний номер: 50772546 від 23.01.2020, про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0342 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» ().

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що з урахуванням досліджених судом письмових доказів та послідовності надання заяв громадянами про надання земельної ділянки та дати прийняття і періодичність прийняття оскаржуваних наказів, ГУ Держгеокадастру свідомо діяло недобросовісно, чим порушило права позивача. Тому, суд дійшов до висновку, що оспорюванні накази ГУ Держгеокадастру у Черкаській області необхідно визнати незаконними та скасувати.

Оскільки право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 на підставі незаконного правовстановлюючого документа, суд прийшов до висновку про необхідність скасування і рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, індексний номер: 50708796 від 20 січня 2020 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Також суд вважав, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 20 січня 2020 року уклав із ТОВ «Наше Зерно Плюс» договір оренди земельної ділянки площею 2,00 га як орендодавець, не маючи права власності на земельну ділянку, вказаний договір оренди також слід визнати недійсним.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд виходив із того, що оскільки з часу внесення запису про скасування державної реєстрації права власності, відповідне право власності вважається припиненим, інші вимоги є передчасними.

На думку суду, вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки та надання цієї земельної ділянки у власність, не може бути задоволена, оскільки суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог представник ОСОБА_2 - адвокат Іванишин О.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення районного суду в частині часткового задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказів, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав, визнання недійсним договору оренди, та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині щодо часткової відмови в задоволенні позову, залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог ухвалене з порушенням норм матеріального (ч.1 ст.8, ст. 19, ст. 24 Конституції України, ст.ст. 118, 186-1 ЗК України) і процесуального (ст.ст. 10,81,263,264 ЦПК України) права.

Вказує, що надання ГУ Держгеокадастру у Черкаській області дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки одночасно скаржнику та позивачу не суперечить вимогам чинного законодавства України, а тому дані фізичні особи набули рівні права на розроблення відповідних проектів землеустрою та подальше отримання у власність спірної земельної ділянки.

Зазначає, що ОСОБА_2 першим пройшов всі передбачені нормами земельного законодавства України етапи процедури безоплатної приватизації земельної ділянки, тому першим отримав легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури - затвердження проекту землеустрою та надання спірної земельної ділянки у власність.

Вважає, що враховуючи положення норм земельного законодавства, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою є його непогодження, відсутність обов`язкової експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Тому, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, внаслідок розгляду проекту землеустрою розробленого на замовлення скаржника, зобов`язаний був прийняти виключно єдине безальтернативне рішення у формі наказу про затвердження проекту землеустрою та передачу ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки.

Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області 07 жовтня 2019 року протиправно та незаконно було видано наказ №23-4279/14-19-СГ, яким відмовлено ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність спірної земельної ділянки з абсолютно надуманих та не передбачених нормами земельного законодавства України підстав.

Стверджує, що дії скаржника щодо безоплатної приватизації спірної земельної ділянки були добросовісними, своєчасними, послідовними та з повним дотриманням вимог земельного законодавства України, а надання йому спірної земельної ділянки лише 28 грудня 2019 року було зумовлено виключно незаконними та протиправними попередніми діями ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, адже за умови дотримання ним вимог чинного земельного законодавства України надання ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки мало бути здійснено не пізніше 08 жовтня 2019 року за результатом розгляду першої заяви та за відсутності будь-яких інших претендентів на спірну ділянку.

Суд першої інстанції мав би першочергово дослідити належним чином та надати комплексну правову оцінку поведінці кожного учасника даних спірних правовідносин, яка передувала прийняттю ГУ Держгеокадастру у Черкаській області оскаржуваних наказів.

Оскаржуване рішення не містить посилання на те, яка матеріальна норма земельного законодавства України була порушена ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, не вказано й іншої належної підстави для визнання незаконними та скасування оскаржуваних наказів, окрім недобросовісних дій останнього щодо надання необґрунтованої переваги ОСОБА_5 .

Звертає увагу, що скаржник як і позивач, є учасником бойових дій, та на відміну від останнього його місцем проживання є саме Черкаська область (місце розташування спірної земельної ділянки), а тому за таких умов надання ГУ Держгеокадастру спірної земельної ділянки у власність саме місцевому мешканцю є абсолютно законним, обґрунтованим, справедливим та послідовним.

Вважає, що посилання місцевого суду в оскаржуваному рішенні на п. 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16 є некоректним, а відповідна позиція суду щодо врегулювання правовідносин у вказаній справі не підлягає застосуванню до спірних правовідносин у даній справі, оскільки вони не є тотожними між собою та регулюються абсолютно різними нормами матеріального права.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно задоволено похідні позовні вимоги щодо скасування рішень про державну реєстрацію та про визнання недійсним оскаржуваного договору оренди землі, оскільки єдиною підставою для їх задоволення місцевим судом було визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 28 грудня 2020 року, однак рішення державного реєстратора було прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з цим жодних правових підстав для визнання їх незаконними, припиненими, недійсними чи їх скасування немає.

Вважає, що позбавлення набутого ОСОБА_2 на законних підставах права власності на спірну земельну ділянку є незаконним та непропорційним втручанням у належне йому право на мирне володіння майном, що становить порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області подало відзив на апеляційну скаргу та просить оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що оскаржувані накази були прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства, тому є правомірними, законними та скасуванню не підлягають.

Зазначає, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16, предметом розгляду в якій є правовідносини щодо надання громадянам у користування земельних ділянок державної власності для ведення фермерського господарства, які регулюються нормами ст.ст. 134, 135 ЗК України, однак предметом розгляду даної справи є правовідносини щодо безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок державної власності для ведення особистого селянського господарства, що регулюються ст. 118 ЗК України, а відповідна процедура отримання землі не передбачає в будь-якому випадку проведення земельних торгів та надання відповідних земельних ділянок на конкурентних засадах за результатами їх проведення.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не навів жодної матеріальної норми законодавства України, яка б була порушена Головним управлінням при прийнятті спірних наказів.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко Олександр Володимирович також подав відзив на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03 лютого 2021 року - без змін.

У відзиві вказує, що посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 замовив, розробив та погодив проект землеустрою раніше ніж позивач, не має значимості для вирішення цього спору, оскільки ці дії вчинені на проміжних стадіях та не дають особі переваги під час розгляду заяви про затвердження проекту.

Зазначає, що із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту, що є початковим етапом процедури приватизації землі, позивач звернувся 01 серпня 2019 року, тобто, значно раніше, ніж ОСОБА_2 - 13 серпня 2019 року.

Вважає, що твердження скаржника про те, що позивач після отримання дозволу діяв недобросовісно, оскільки зволікав із укладенням договору на розробку проекту та із подачею його на погодження, є лише суб`єктивною думкою скаржника.

Вказує, що посилання в апеляційній скарзі на те, що накази ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про відмову у затвердженні проекту землеустрою є протиправними та незаконними, є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 не оскаржував вказані накази у встановленому законом порядку.

Також зазначає, що законом не обумовлено необхідність отримання земельної ділянки безпосередньо за місцем проживання чи місцем реєстрації такого місця проживання. Звертає увагу, що одразу після реєстрації права власності за ОСОБА_2 , земельна ділянка була передана в оренду ТОВ «Наше Зерно Плюс», а тому проживання відповідача у Черкаській області не має жодного значення, оскільки у нього не було наміру самостійно обробляти цю ділянку.

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-3050/14-19-СГ від 16 серпня 2019 року надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту, орієнтовного розміру 2.000 га. Земельна ділянка, щодо якої подається клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою має кадастровий номер :03:001:0342 (т. 1 а.с. 13).

Також, наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-3019/14-19-СГ від 16 серпня 2019 року надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту.

У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Відтак, надання відповідним органом дозволу на розроблення проекту землеустрою декільком особам не суперечить нормам земельного законодавства, оскільки являється підготовчим етапом, спрямованим на передачу в майбутньому земельної ділянки у власність.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч. 6 ст. 186 ЗК України).

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовано земельні відносини є Земельний кодекс України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (ч.1 ст. 81 ЗК України).

Згідно з абз. 1 ч.1, ч.ч. 2,3,4 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до пункту «а» частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (п.б ч.1 ст.121 ЗК України).

Частиною 6 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абз.1 ч.7 ст. 118 ЗК України).

Відповідно частин 8, 9 статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 08 листопада 2019 року № , експертом державної експертизи Більською С.І. було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 55,3800 гектарів громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населеного пункту в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, розробленого на підставі, зокрема наказу №23-3050/14-19-СГ ГУ Держгеокадастру (т.1 а.с. 18).

Згідно з висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 29 серпня 2019 року №9465/82-19, експертом державної експертизи Кулик Н.О. було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема ОСОБА_2 , розробленого на підставі, зокрема наказу №23-3019/14-19-СГ ГУ Держгеокадастру (т.1 а.с. 71-73).

16 грудня 2019 року через управління надання адміністративних послуг ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 гектарів у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Хижинської сільської ради (за межами населеного пункту) Лисянського району Черкаської області. Дана заява отримана та зареєстрована у ГУ Держгеокадастру у Черкаській області 19 грудня 2019 року (т.1 а.с. 128).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-52/14-20-СГ від 02 січня 2020 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , йому було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0342, оскільки наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області затверджено проект землеустрою та передано у власність іншій особі дану земельну ділянку (т.1 а.с. 129).

Разом з тим, наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-6680/14-19-СГ від 28 грудня 2019 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 , яку він подав до Головного управління 17 грудня 2019 року (т. 1 а.с. 126), було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 55,3800 гектарів у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області та надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2,00 гектарів, в тому числі рілля площею 2,00 гектарів (кадастровий номер :03:001:0342) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області (т.1 а.с. 78).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Судом встановлено, що 20 січня 2020 року державним реєстратором Цьопою Б.А. зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0342 за ОСОБА_2 .

За змістом статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16 дійшла висновку, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною.

Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 було вчинено визначені земельним законодавством дії, спрямовані на отримання земельної ділянки в порядку безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам, які були послідовними, своєчасними, добросовісними, майже одночасними, та здійснені з дотриманням вимог законодавства.

Однак, не була добросовісною поведінка Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, з огляду на те, що останньому було відомо, що на вказану земельну ділянку претендують кілька осіб, однак необґрунтовано зволікаючи із розглядом та затвердженням проекту землеустрою, наданого позивачем на затвердження раніше за ОСОБА_2 , ГУ Держгеокадастру у Черкаській області безпідставно відмовив ОСОБА_1 у його затвердженні, і в той же час затвердив проект щодо даної земельної ділянки іншій особі - ОСОБА_2 .

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року по справі №688/2908/16.

При цьому, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області фактично надав необґрунтовану перевагу у відведенні земельної ділянки ОСОБА_2 , що є порушенням конституційного права на рівність перед законом, гарантованого статтею 24 Конституції України.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування оскаржуваних наказів.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 січня 2020 року, державним реєстратором виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопою Б.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50772546 від 23 січня 2020 року, яким зареєстровано інше речове право: право оренди ТОВ «Наше Зерно Плюс» () (Орендар) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0342, номер запису про інше речове право: 35149581. Підставою для виникнення права оренди зазначено - договір оренди землі від 20 січня 2020 року б/н (т.1 а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку (яка є предметом оскаржуваного договору оренди) з порушенням вимог чинного законодавства, і на підставі наказу, який є незаконним, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання оскаржуваного договору оренди землі недійсним.

У зв`язку із незаконністю наказів Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про передачу у власність земельної ділянки та недійсністю договору оренди землі, для відновлення попереднього становища та повернення земельної ділянки до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, місцевий суд прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 та про державну реєстрацію прав оренди на вказану земельну ділянку за ТОВ «Наше Зерно Плюс».

Безпідставними є доводи скаржника, що надання йому спірної земельної ділянки лише 28 грудня 2019 року зумовлено незаконними та протиправними діями ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, якими йому двічі було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки апелянтом не надано належних та допустимих доказів, якими б підтверджувався той факт, що у визначеному законом порядку зазначені накази були визнані незаконними та скасовані.

Не знайшли свого підтвердження й доводи скаржника щодо не зазначення в оскаржуваному рішенні норм матеріального права, які були порушені ГУ Держгеокадастру у Черкаській області при прийнятті оскаржуваного рішення.

Земельним законодавством не передбачено територіальну умову отримання земельної ділянки у власність безпосередньо за місцем проживання чи місцем реєстрації особи, яка бажає отримати таку земельну ділянку, відтак суд відхиляє доводи ОСОБА_2 в цій частині.

Необґрунтованими є доводи скаржника про порушення місцевим судом при ухваленні рішення статей 10, 81, 263, 264 ЦПК України.

Суд не бере до уваги доводи та вимоги ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, щодо незгоди з рішенням місцевого суду, оскільки за змістом п.3 ч.2 ст. 360 ЦПК України відзив на апеляційну скаргу має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги. Незаконність і необґрунтованість рішення суду зазначається в апеляційній скарзі (ст. 356 ЦПК України). В той же час, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області апеляційну скаргу не подавало, відтак рішення не оскаржувало.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання припиненим права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку; визнання припиненим права оренди ТОВ «Наше Зерно Плюс» на вказану земельну ділянку та зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення та надання цієї земельної ділянки у власність, учасниками справи не оскаржуються, тому відповідно до статті 367 ЦПК України не переглядається апеляційним судом.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим, тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Іванишина Олександра Олеговича та залишенні рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03 лютого 2021 року у справі, що переглядається, без змін.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Іванишина Олександра Олеговича залишити без задоволення.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови на умовах та в порядку, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді