Дата документу 12.05.2021 Справа № 2-5730/07
Запорізький Апеляційний суд
Єдиний унікальний номер 2-5730/07 Головуючий у 1-й інстанції Кучеренко В.В.
Номер провадження 22-ц/807/1442/21 Суддя-доповідач Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретар Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання умов договору,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2007 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який протягом розгляду справи уточнив, до ОСОБА_2 про спонукання до виконання умов договору. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 10 жовтня 2006 року в простій письмовій формі сторони уклали договір купівлі-продажу приміщення в АДРЕСА_1 , розташовані на першому та другому поверхах, загальною площею 1359,6 кв.м, що становить 2/5 частки будівлі. Вказані приміщення були передані йому на підставі договору та акту прийому-передачі від 11 жовтня 2006 року, проте в порушення вимог п. 3.1. договору відповідач не передала йому оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 червня 2006 року та ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

На підставі зазначеного просив суд понудити ОСОБА_2 до виконання п. 3.1 договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2006 року, зобов`язавши останню передати йому оригінали свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 червня 2006 року, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради, а також технічного паспорту на приміщення в будівлі А-5 на першому та другому поверхах, загальною площею 1359,6 кв.м, розташовані за адресою АДРЕСА_2 , що становить 2/5 частки будівлі; визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10 жовтня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ; визнати за ним право власності на зазначені приміщення.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2007 року позов задоволено.

Вирішено понудити ОСОБА_2 до виконання п.3.1 договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в простій письмовій формі, зобов`язано ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 оригінали свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 червня 2006 року, виданого Виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради, а також технічного паспорту на приміщення в будівлі А-5 на першому та другому поверсі, загальною площею 1359,6 кв.м, що складає 2/5 частки, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 жовтня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на приміщення в будівлі А-5 на першому та другому поверсі, загальною площею 1359,6 кв. м, що складає 2/5 частки, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги, тому з урахувань ч.4 ст. 174 ЦПК України в редакції Кодексу, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, дійшов висновку про існування правових підстав для задоволення позову.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка участі у розгляді справи не приймала. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначала, що вона є мешканкою гуртожитку, в якому розташовані спірні приміщення. Вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки воно є незаконним та порушує її права як особи, яка проживає у спірній будівлі гуртожитку. Вважає, що судом не з`ясовувалися фактичні обставини справи, не досліджувалися письмові докази, а відтак є підстави для скасування судового рішення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (т.1, а.с.138), правонаступником її є ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, подавши 21 квітня 2018 року відповідну заяву приватному нотаріусу Мелітопольського міського нотаріального округу (т.1, а.с.197).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , задоволено, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2007 скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволені позову.

Відмовляючи у задоволені позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач не надав доказів ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, а заява ОСОБА_2 про визнання позову свідчить про відсутність спору між сторонами та існування можливості укласти договір у порядку, передбаченому ст. 657 ЦК України.

Постановою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У засідання апеляційного суду ОСОБА_4 , яка була повідомлена про час і місце розгляду справи через свого представника ОСОБА_6 , не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Представник ОСОБА_6 направила суду клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на свою хворобу. На підтвердження факту хвороби надала суду фотокопію МРТ-дослідження правого колінного суглобу, проведеного 06.05.2021, в якому зазначено, що висновок не є діагнозом та потребує порівняння всіх клінічних і лабораторних діагностичних даних з лікарем. Медичного висновку про неможливість участі у судовому засіданні за станом здоров`я представник ОСОБА_6 суду не надала.

Суд визнав причини неявки апелянта і її представника неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з огляду на такі обставини.

Відповідно до статті 352 ЦПК України право на апеляційне оскарження судових рішень мають учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначала, що вона є мешканкою гуртожитку, та оскаржуваним рішенням порушені її права.

Проте доводи скаржника про вирішення судом першої інстанції питання про його права і обов`язки є неспроможними.

За обставинами справи предметом спору є правочин, укладений між сторонами стосовно приміщень в будівлі А-5, розташованих на першому та другому поверсі, в гуртожитку по АДРЕСА_2 .

Апелянт ОСОБА_3 була зареєстрована в кімнаті АДРЕСА_3 .

Оскаржуваним рішенням питання про права і обов`язки ОСОБА_3 як мешканки кімнати, розташованої на третьому поверсі багатоповерхової будівлі гуртожитку не вирішувалися.

Спадкоємиця ОСОБА_3 її донька ОСОБА_4 станом на квітень 2018 року в гуртожитку не зареєстрована, право користування кімнатою у гуртожитку не успадкувала.

В даному випадку жодних обставин, які б свідчили про порушення прав апелянта ОСОБА_3 та її спадкоємиці ОСОБА_4 апеляційним судом не знайдено.

Вказані обставини свідчать про те, що апелянт ОСОБА_3 та її спадкоємиця ОСОБА_4 не відноситься до кола осіб, які у відповідності до положень ст. 352 ЦПК України мають право на апеляційне оскарження рішення у цій справі, у зв`язку з чим колегія суддів позбавлена процесуальних повноважень для перегляду оскаржуваного рішення суду по суті.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК (в редакції кодексу на 2008 рік) права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

За положенням п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися.

Оскільки питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 як особи, що подала апеляційну скаргу, та її спадкоємиці ОСОБА_4 оскаржуваним рішенням суду не вирішувались, апеляційне провадження за цією скаргою на підставі ст.362 ч.1 п.3 ЦПК України підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.352, 362 ч.1 п.3 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2007 року закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 14 травня 2021 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська