Справа № 535/10/21
Провадження № 2/535/87/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Цвітайла П.В.,

при секретарі Балалі Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» Гребенюк О.С., який діє на підставі довіреності від 11.08.2020 року (а.с 27), звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 18 278, 97 грн. Предметом спірних правовідносин між сторонами є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 15 січня 2021 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 92-93 ).

Представник позивача - Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» Гребенюк О.С., який діє на підставі довіреності від 11.08.2020 року, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Представник позивача надав клопотання від 11.01.2021 року в якому просить суд розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 87). Представник позивача - Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» Меркулова В.В., яка діє на підставі довіреності від 30.07.2020 року (а.с. 132) надала суду відповідь на запит та відповідь на відзив з додатками, в якому позовні вимоги підтримує повністю, та просить їх задоволити в повному обсязі (а.с. 125-134).

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16.02.2021 року за № 73 (а.с. 116, 118), у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надала до суду відзив на позов від 15.03.2021 року, в якому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, у зв`язку з неправомірним нарахуванням заборгованості. При цьому до відзиву , як основний доказ неправомірного нарахування заборгованості, надає копію довідки про відсутність заборгованості по кредитному договору № 8314 від 22.02.2017 року (дата закриття кредиту 22.05.2017 року) (а.с. 110-119). Також було надано 16.04.2021 року заперечення на відповідь на відзив, в якому також просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, у зв`язку з неправомірним нарахуванням заборгованості. При цьому до відзиву, як основний доказ неправомірного нарахування заборгованості, надає копію довідки про відсутність заборгованості по кредитному договору № 8314 від 22.02.2017 року (дата закриття кредиту 22.05.2017 року) (а.с. 136-141).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с.1-172), та вивчивши правові норми приходить до переконання, що позовні вимоги Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» необхідно задовольнити повністю з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2. Статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 23-26).

Матеріалами справи встановлено, що 11.01.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (ч. 1 ст. 634 ЦК України) (далі - анкета заява) (а.с. 19).

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію анкети-заяви (а.с. 19); копія примірника Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 20-21, 32-82); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 11.01.2016 року станом на 30.11.2019 (а.с. 12); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 11.01.2016 року станом на 23.11. 2020 року (а.с. 13-14); виписка за договором №б/н від 11.01.2016 року станом на 25.11.2020 року (а.с. 14-16), відповідно до якого заборгованість відповідача, що визначена позивачем до стягнення, перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 18 278, 97 грн., яка складається з наступного: 18 278, 97 грн. заборгованість за тілом кредиту (а.с. 5, 13); довідку про надання кредитних карток (а.с. 18); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (а.с. 17).

Анкета заява від 11.01.2016 року не містить даних про строк повернення кредиту (користування ним) та відповідальності сторін за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів).

З Умов та правил надання банківських послуг, що наданий позивачем, визначені пільговий період користування коштами, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено строк дії договору (пункт 9.12), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 11.01.2016 року, а також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд вважає, що Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування, оскільки не містять підпису відповідача.

При укладенні договору позивач не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин), про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів.

Так, відповідач розпочав користуватися кредитними коштами з 11.01.2016 року, що підтверджується випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача (а.с. 14-16). Зазначені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 фактично користувався кредитними коштами наданими АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно з наданим представником позивача розрахунку заборгованості відповідача за договором б/н від 11.01.2016 року прострочене тіло кредиту становить 18 278, 97 грн. (а.с. 5, 13).

У випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме ст. 625 ЦК України. Позивач відповідно до розрахунку заборгованості та виписки нарахував заборгованість згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 22 096, 19 грн. (а.с. 5,13), однак скористався своїм правом вимагати від відповідача повернення суми заборгованості простроченого тіла кредиту у розмірі 18 278, 97 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому представник відповідача - адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16.02.2021 року за № 73 (а.с. 116, 118), до відзиву на позов , як основний доказ неправомірного нарахування заборгованості, надає копію довідки про відсутність заборгованості по кредитному договору № 8314 від 22.02.2017 року (дата закриття кредиту 22.05.2017 року) (а.с. 110-119), що в свою чергу повністю спростовується письмовими поясненнями представника позивача - Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» Меркулової В.В., що діє на підставі довіреності від 30.07.2020 року (а.с. 132), яка зазначає що вказана довідка про погашення заборгованості є неналежним доказом так як не стосується предмету спору - предметом позову , який підлягає доказуванню є розмір заборгованості за кредитним договором б/н від 11.01.2016 року, а надана довідка стосується зовсім іншого договору № 8314 від 22.02.2017 року «Оплата частинами». Тобто довідка стосується зовсім іншого кредитного договору (а.с. 147-156).

Інших належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження повернення позивачу всієї суми взятих кредитних коштів відповідач не надав.

При вирішення даної справи, суд враховує правову позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/177, у постанові від 12.02.2020 року справа №365/159/19, у постанові від 23.12.2020 року у справі №191/2648/17.

Суд керуючись постановою від 03 липня 2019 року Великої Палати Верховного Суду, якою було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17), бере до уваги що у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Виходячи із змісту вимог ч.ч. 5, 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» , висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду АТ «КБ «Приватбанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши системно, всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно задовольнити повністю.

Задовольняючи повністю позовні вимоги позивача Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості по кредитному договору, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягти судові витрати в розмірі 2 102 ,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 611, 626, 634, 1054, 1056-1 ЦК України, постановою від 03 липня 2019 року Великої Палати Верховного Суду (за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17), суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.

Стягти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства КБ«Приватбанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570, заборгованість по кредитному договору б/н від 11.01.2016 року в розмірі 18 278, 97 грн. ( вісімнадцять тисяч двісті сімдесят вісім грн.) 97 коп., яка складається з: 18 278, 97 грн. тіло кредиту.

Стягти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299, , судові витрати в сумі 2102 грн. (дві тисячі сто дві грн.) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (місце знаходження: 01001 м. Київ вул. Грушевського, буд. 1-Д, ідентифікаційний код в ).

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя