ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/3559/20 Головуючий суддя І інстанції Клімова С. В.
Провадження № 22-ц/818/2573/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, пов`язаних із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2021 року, ухвалене у складі судді Клімової С.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії, Комунального підприємства «Куп`янськТеплоЕнерго» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, у якому просила, розірвати договір між нею і Комунальним підприємством «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії щодо надання послуг з централізованого опалення з 16.08.2018; розірвати договір між нею та Комунальним підприємством «Куп`янськТеплоЕнерго» Куп`янської міської ради Харківської області щодо надання послуг з централізованого опалення з 08.08.2019; зобов`язати відповідачів виключити з обліку по особовому рахунку НОМЕР_1 , абонент ОСОБА_1 , заборгованість за теплопостачання; а також зобов`язати відповідачів закрити особовий рахунок НОМЕР_1 , абонент ОСОБА_1 , як наслідок зняти з абонентського обліку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Договір з Комунальним підприємством «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії «Про надання послуг з централізованого опалення» позивач не укладала. Як вказує позивач, у зв`язку з наданням їй неякісної послуги з теплопостачання влітку 2018 року вона звернулася до КП «ОІТЦ» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії з проханням відключити її помешкання від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному житловому будинку. 17.07.2018 отримала дозвіл на відключення квартири та сплатила 2620,97 грн за ремонт системи опалення, який включав демонтаж існуючої системи теплопостачання квартири, з`єднання транзитних стояків у квартирі вставками замість демонтованих приладів опалення, теплоізоляцію транзитних стояків. 16.08.2018 КП «ОІТЦ» склав акт про перевірку відключення від мереж централізованого опалення абонентом, в якому підтвердив відключення за адресою місця проживання позивача. У серпні 2018 року позивач придбала побутовий прилад електричний панельний опалювальний з конвенційним ефектом, який забезпечував тепло у квартирі. У вересні 2018 року, вже після відключення квартири від централізованого опалення, позивач отримала платіжне доручення про сплату боргу за теплопостачання. Звернувшись до відповідача, позивач отримала 02.10.2018 відповідь про те, що їй потрібно звернутися із заявою і пакетом відповідних документів про відключення від мереж централізованого опалення до постійно діючої міжвідомчої комісії при міському виконкому. Цю інформацію вона отримала лише після того, як 17.07.2018 відповідач надав їй дозвіл на відключення квартири та 16.08.2018 склав акт про перевірку відключення від мереж. 01.11.2018 позивач і представник КП «ОІЦТ» склали акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг теплопостачання, у якому вказано, що за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 в даній квартирі теплопостачання відсутнє у всіх кімнатах. Аналогічний акт-претензія був складений також 03.12.2018 за період з 30.11.2018 по 31.12.2018, у якому зафіксовано відхилення від норм температурного режиму при центральному теплопостачанні. 30.05.2019 КП «ОІТЦ» надав Технічні умови на реконструкцію системи теплопостачання квартири при відключенні від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному житловому будинку. Незважаючи на доводи позивача, КП «ОІТЦ» примусив її сплатити 105,41 грн за видачу технічних умов на відключення від системи теплопостачання, а 31.05.2019 складено акт про відключення об`єкта відокремлення від мереж центрального опалення, хоча відключення було проведено раніше. У цей же день, КП «ОІТЦ» складено акт про перевірку відключення від мереж централізованого опалення, у якому зазначено: відключення виконано шляхом демонтажу опалювальних приладів та вставкою з труб 20 мм, індивідуальне опалення електричне. Незважаючи на відключення її квартири «вдруге» від централізованого опалення, КП «ОІТЦ» продовжує надсилати їй рахунки-повідомлення з вимогою сплатити заборгованість за теплопостачання.

Станом на 30.06.2018 (перед відключенням) по особовому рахунку позивача за теплопостачання боргу не було. У серпні 2020 року вона отримала рахунок-повідомлення від 03.08.2020 за липень 2020 року на суму боргу за теплопостачання в розмірі 10603,20 грн. У грудні 2020 року позивач отримала рахунок-повідомлення від 02.12.2020 за листопад 2020 року з вимогою сплатити 1744,05 грн за теплопостачання вже КП «Куп`янськТеплоЕнерго» Куп`янської міськради Харківської області, яке зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб лише 08.08.2019, тобто після здійснення відключення квартири позивача від централізованого опалення. Враховуючи те, що у позасудовому порядку вирішити дане питання позивач не має можливості, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії, КП «Куп`янськТеплоЕнерго» про захист прав споживачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні вказаного рішення судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

В обґрунтування скарги зазначено, що представники КП «ОІТЦ» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії ввели її в оману і ошукали, коли запевнили, що після проведення всіх необхідних платежів і робіт її квартиру буде відключено від централізованої системи теплопостачання, а особовий рахунок закрито.

Послалась на те, що, судом взагалі не проаналізовано наявність підстав для виникнення будь-яких договірних відносин між нею, як споживачем послуг, та КП «Куп`янськТеплоЕнерго».

Вказала із посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26 вересня 2018 року у № 750/12850/16-ц, що судом першої інстанції не було досліджено, що їй не надаються послуги з опалення.

Вважає, що основна позиція рішення суду першої інстанції побудована на Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, тоді як вона зверталася до суду з позовною заявою про захист прав споживачів.

Зауважила, що закони мають вищу юридичну силу щодо підзаконних нормативно-правових актів. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Послалась на те, що всі вимоги, зазначені у дозволі на відключення квартири від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному будинку № 90 від 17.07.2018 вона виконала: оплатила послуги за ремонт системи опалення організації, яку рекомендував 1-й Відповідач; газовий лічильник у неї був; автономне опалення забезпечила шляхом придбання побутового приладу електричного панельного опалювального з конвенційним ефектом; акт про перевірку відключення від мереж централізованого опалення абонентом отримала.

Зазначила, що жодної вимоги про отримання рішення постійно діючої міжвідомчої комісії щодо відключення від мереж ЦО і ГВП в дозволі зазначено не було.

Вказала, що технічні умови на реконструкцію системи теплопостачання квартири при відключенні від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному житловому будинку № 220 від 30.05.2019 виконати неможливо, так як єдиним альтернативним джерелом тепла міжвідомча комісія бачить лише індивідуальне газове опалення, а на розробку документації та його фактичного встановлення у неї немає коштів.

Вважає, що ці умови порушують її права як споживача, ставлять у нерівне становище порівняно з іншими споживачами.

Послалась на те, що останній її платіж КП «ОІТЦ» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії було здійснено влітку 2018 року перед отриманням дозволу на відключення квартири від мереж централізованої системи теплопостачання. В подальшому велася робота щодо припинення будь-яких відносин між позивачем та КП «ОІТЦ» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії.

Зауважила, що відключення проводилося організацією, яку було рекомендовано КП «ОІТЦ» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії, з дотриманням усіх його умов.

КП «ОІТЦ» суду було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство просить останню залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Вказано, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касацій-ного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61- 44416св18) зроблено висновок, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено.

Зазначено, що підведення централізованого опалення до стояка в межах спірної квартири АДРЕСА_1 свідчить про належне надання послуг з централізованого опалення боку КП «Обласний інформаційно технічний центр». Таким чином, КП «ОІТЦ» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а Позивач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання.

Послались на те, що роботи з відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення проводились як ПП «Сахзаводські теплові мережі» так і TOB «ТТМ Україна» за згодою позивача в період дії наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007 № 169), що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 44 від 17.07.2018, актом про відключення об`єкта від мереж центрального опалення від 31.05.2019 складеного між Позивачем та ТОВ «ТТМ Україна».

Вважають, що дозвіл на відключення квартири від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному будинку № 90 від 17.07.2018, акт про перевірку відключення від мереж централізованого опалення абонентом від 16.08.2018, технічні умови № 22 від 30.05.2019 разом з актом про перевірку відключення від мереж централізованого опалення від 31.05.2019 не є підставою для відключення спірної квартири від мереж централізованого опалення та закриття особового рахунка абонента ОСОБА_1 . Дані документи, на які посилається позивач, ні яким чином не замінюють рішення постійно діючої міжвідомчої комісії щодо відключення від мереж централізованого опалення, якого у Позивача не має.

Вказано, що листом від № 348 від 02.10.2018 є в матеріалах справи відповідач повідомляв позивача про встановлений порядок відключення від мереж централізованого опалення.

Зауважено, що посилання позивача на неможливість виконання технічних умов міжвідомчої комісії та порушення її прав через відсутність в останньої фінансових коштів є безпідставними, та такими, що не відповідають дійсності.

Вважають, що при розгляді цієї справи підлягають врахуванню правові висновки судів касаційної інстанції, викладені у постановах від 12 березня 2021 року по справі № 487/955/18, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15; від 02 квітня 2018 року у справі № 212/2214/15-ц ; від 24 жовтня 2018 року у справі № 554/7927/15-ц; від 25 березня 2019 року у справі № 576/2554/14-ц.

Інші учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до норми ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Положенням ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з договором про купівлю-продаж квартири, посвідченого 20 серпня 2001 року приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О., зареєстрованого у реєстрі за № 4560, та 22 серпня 2001 зареєстрованого Куп`янським БТІ за № 8461 в реєстрову книг № 57, позивачці в цілому на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 6-8).

Комунальне підприємство «Обласний інформаційно-технічний центр» зареєстровано в законному порядку на території України та внесено в Єдиний Державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, . Відповідно до витягу з ЄДР єдиним керівником комунального підприємства визначено директора з 21 грудня 2017 року, без обмежень ОСОБА_2 (а. с. 39-41).

Як вказано ОСОБА_1 у позовні заяві, договір з Комунальним підприємством «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії «Про надання послуг з централізованого опалення» вона не укладала, тому керувалася умовами типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

За вих. № 90 від 17.07.2018 ОСОБА_1 отримала дозвіл на відключення квартири від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному будинку. У дозволі начальник Куп`янсько-Шевченківської філії КП «Обласний інформаційно-технічний центр» Пчельніков Ю.М. дозволив за адресою: АДРЕСА_2 , розробити проект на встановлення з`єднувальних перемичок на трубопроводах стояків внутрішньо будинкової системи опалення. Також, на умовах дозволу, обов`язковим являється встановлення газового лічильника на ввідному квартирному газопроводі, вищевказаний проект підлягає узгодженню з теплопостачальною організацією перед початком робіт по демонтажу. Роботи з реконструкції внутрішньоквартирної системи опалення та встановлення автономного опалення потрібно виконати після виготовлення проекту та його узгодження з Куп`янсько-Шевченківської філією КП «Обласний інформаційно-технічний центр» і власником будинку, із залученням представника підприємства (а. с. 9).

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 4 від 17.07.2018 ОСОБА_1 сплатила за ремонт системи опалення ПП «Сахзаводські теплові мережі» за адресою місця свого мешкання 2620 грн 97 коп (а. с. 10).

Представником інспекції філії КП «ОІТЦ», представником виконавця послуг з централізованого опалення та уповноваженою особою 16.08.2018 було складено спільний акт про перевірку відключення від мережі централізованого опалення абонентом, який було затверджено начальником Куп`янсько-Шевченківської філії КП «ОІТЦ» Пчельніковим Ю.М. У вищевказаному акті зазначено, що відключення за адресою: АДРЕСА_2 , виконано шляхом демонтажу опалювальних приладів (а. с. 12).

За вих. № 348 Куп`янсько-Шевченківська філія КП «Обласний інформаційно-технічний центр» 02.10.2018 надіслало на адресу ОСОБА_1 лист-відповідь на звернення вх. № 615 від 27.09.2018 з питань фіксування факту відсутності централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 . В листі зазначено, що відключення окремих квартир з системи теплопостачання житлового будинку призводить до порушення теплового балансу будинку. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Також в листі зазначено, що для вирішення питання відключення квартири від мережі централізованого опалення її власник повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Крім того, окрім рішення органу місцевого самоврядування, для відключення опалення, потрібно зібрати наступні документи: дозвіл балансоутримувача будинку на відключення від централізованої системи теплопостачання; технічні умови філії КП «ОІТЦ»; акт-обстеження квартири на предмет можливості встановлення індивідуальної системи опалення; проект реконструкції системи опалення квартири узгоджений з філією «ОІТЦ»; копію проекту на устаткування індивідуального джерела теплопостачання узгодженого з ВАТ «Харківгаз»; акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО, затверджений рішенням міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування; розрахунок теплового навантаження відключення квартири від теплопостачання (а. с. 14-15).

Контролером ОСОБА_3 спільно з позивачкою 01.11.2018 та 03.12.2018 складені акти-претензії по неналежне надання або ненадання послуг з теплопостачання за період листопад-грудень 2018 року. Цими актами було встановлено, що теплопостачання за адресою місця проживання позивачки відсутнє у всіх кімнатах; двері та вікна утеплені, двері до під`їзду щільно зачиняються, вікна у під`їзді поставлені (а. с. 17,18).

ОСОБА_1 за вих. № 220 30.05.2019 були видані технічні умови на реконструкцію системи теплопостачання квартири при відключенні від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де вказано, що КП «ОІТЦ» не заперечує проти розробки проекту на встановлення індивідуального джерела опалення при виконання наступних умов: визвати представника теплопостачальної організації для проведення обстеження проектуємих приміщень та видачі дозволу; виконати проект на встановлення індивідуального джерела опалення у відповідності до вимог діючих нормативних документів; проект погодити у встановленому законом порядку; тощо. Дані технічні умови дійсні за умови виконання п. 2.1. Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 169 від 06.11.2007 (а. с. 18).

31 травня 2019 року був складений акт представником ТОВ «ТТМ Україна» і позивачкою про підтвердження відключення будинку від мереж ЦО за адресою: АДРЕСА_2 . Відключення виконано згідно з ТУ від 30.05.2019 № 220 (а. с. 19). ОСОБА_1 була оплачена видача технічних мов на відключення від систем теплопостачання, що підтверджується копіями додатку до касового чека № 21721 ві 30.05.2019 і квитанцією (а. с. 19).

Уповноваженою особою начальником дільниці КВП та А, представником Куп`янсько-Шевченківської філії КП «ОІТЦ» та представником виконавця послуг з централізованого опалення 31.05.2019 було складено спільний акт про перевірку відключення від мережі централізованого опалення, який було затверджено начальником Куп`янсько-Шевченківської філії КП «ОІТЦ» Таловиря О.Г. У вищевказаному акті зазначено, що відключення за адресою: АДРЕСА_2 , виконано шляхом демонтажу опалюваних приладів та вставкою з труб 20 мм, індивідуальне опалення електричне (а. с. 20).

Як підтверджується копією платіжного повідомлення, станом на 01.05.2018 позивач не мала боргу за послуги опалення ОІТЦ (а. с. 21).

За вх. № 132 Куп`янсько-Шевченківською філією КП «ОІТЦ» 18.06.2019 зареєстрована заява позивача про те, що вона з 16.08.2018 припинила користуватися послугами тепломережі та із настанням опалювального сезону вона відмовляється за них сплачувати, у зв`язку з відсутністю у неї централізованого опалення (а. с. 22).

03 серпня 2020 року та 02 грудня 2020 року позивачка отримала рахунки-повідомлення про наявність заборгованості абонента з особовим рахунком НОМЕР_1 , абонент ОСОБА_1 , у розмірі 10603,20 грн перед КП ОІТЦ та 1744,05 перед КП ТеплоЕнерго (а. с. 23, 24). Також позивач отримала повідомлення про те, що послуг з теплопостачання в 2020-2021 р.р. в опалювальному сезоні надає КП «Куп`янськтеплоенерго», створене Куп`янською міською радою Харківської області (а. с. 25).

Позивач вчиняла дії, які фактично вказують на користування нею послугами відповідача з теплопостачання, оскільки вона зверталася до контролюючих осіб та отримала квитанції і сплачувала по ним.

Разом з цим, відомості про звернення позивача до постійно діючої міжвідомчої комісії щодо відключення окремих приміщень та квартир в багатоповерхових будинках від системи централізованого опалення відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що ОСОБА_1 у передбаченому законодавством порядку не отримала дозвіл на відключення належного їй житлового приміщення від мереж централізованого опалення та не зверталася до відповідної комісії, а виконала відключення самовільно. Посилання позивача на те, що відключення приміщення від мереж централізованого опалення є правомірним та санкціонованим відповідачем, оскільки здійснювалося працівниками КП «ОІТЦ», про що було складено відповідний акт та сплачено за відповідні послуги, суд вважав безпідставними, оскільки без дотримання встановленої законодавством процедури, споживач не може бути відключений від мереж централізованого опалення.

КП «ОІТЦ» споживачу ОСОБА_1 30.05.2019 за вих. № 220 видано технічні умови на реконструкцію системи теплопостачання квартири при відключенні від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному житловому будинку, в яких чітко зазначено, що ці умови дійсні за умови виконання п. 2.1. Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 169 від 06.11.2007, тобто попереднього звернення та отримання позитивного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії щодо відключення від мереж централізованого опалення.

Суд зазначив, що акт від 31.05.2019, копія якого міститься на аркуші справи 20, підтверджує лише відключення опалювальних приладів та наявність електричного індивідуального опалення у помешканні позивачки та не свідчить про наявність у неї сукупності обставин, за яких вищевказані технічні умови на реконструкцію системи теплопостачання є дійсними.

Позивачем не надано доказів щодо технічної можливості відключення від мереж теплопостачання. Самовільне відключення та фактичний демонтаж опалювальних приладів є порушенням Правил, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005. Із заявою про відключення від мережі централізованого опалення до Куп`янсько-Шевченківської філії КП «ОІТЦ» позивачка не зверталася, самостійний факт подачі письмовою заяви припинення користування послугами тепломережі і відмови від оплати рахунків з 16.08.2018 не є підставою для розірвання типового договору, оскільки позивачкою не було дотримано інших встановлених діючим законодавство умов, зокрема щодо технічної можливості відключення від мереж теплопостачання.

Суд також не прийняв до уваги посилання позивача на неякісне надання послуг відповідачем, який вважає істотним недоліком послуги та на підставі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує, як на підставу розірвання договору, оскільки факт неналежного надання або ненадання послуг не зафіксовано ОСОБА_1 до здійснення демонтажу актом-претензією у відповідності до пунктів 33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, а отже вони не є допустимими, достатніми та достовірними доказами у справі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідачів виключити з обліку по особовому рахунку НОМЕР_1 , абонент ОСОБА_1 , заборгованість за теплопостачання; а також зобов`язання закрити особовий рахунок НОМЕР_1 , абонент ОСОБА_1 , як наслідок зняти з абонентського обліку, суд залишив без задоволення з огляду на те, що зобов`язання між сторонами не припинені у встановленому законодавством порядку та ці вимоги є похідними від попередніх.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під час регулювання відносин зі споживачем (абонентом), враховуючи положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, теплопостачальні організації використовують типові договори або договори, умови яких формуються однією стороною.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто регулювання відносин здійснюється щодо постачання теплової енергії, яка призначена для купівлі-продажу. Основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Правовідносини з постачання теплової енергії, відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оформлюються з використанням типового договору, який є нормативним актом, затвердженим органом державної виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, який доцільно був врахований судом першої інстанції відповідно до норми ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Також, районним судом при розгляді цієї справи було враховано позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 10 жовтня 2018 року справа № 686/780/17, провадження № 61-9419 св18 та від 03 травня 2018 року справа № 209/4980/15-ц, провадження № 61-12661св18.

Так, статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Частина 6 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Пунктом 8 Розділу «Порядок надання послуг» цих Правил визначено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Ці ж Правила містять Розділ «Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів», відповідно до якого споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. За положеннями п. 25 цих Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

На виконання п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, тобто центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, 22.11.2005 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.

Цим Порядком визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення при відмові споживача від послуг та зазначено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж теплопостачання. Також визначено, що таке відключення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

При цьому, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Витрати, пов`язані з відключенням від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, а також встановленням індивідуальних (автономних) систем опалення, відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем.

Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне врахувати, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 529/613/17-ц (провадження № 61-1716сво17) зроблено висновок, що «відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти 6, 7, 8 частини першої статті 31)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-1192цс15 зазначено, що «підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП «Ізмаїлтеплокомуненерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання».

Відповідно до ст. 13 ЦК України у цивільному законодавстві існують наступні межі здійснення цивільних прав:

1. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

2. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

5. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

6. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

У статті 14 ЦК України визначено:

1. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

2. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

3. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

4. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Право на захист цивільних прав та інтересів передбачено у ст. 15 ЦК України:

1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивачем не було доведено порушення її прав як споживача, оскільки нею не надано суду доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України про те, що вона у встановленому законом порядку звернулась до компетентних органів та їй було безпідставно відмовлено у встановленні індивідуального електричного опалення.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 не дотрималася встановленої вказаними нормами матеріального права порядку відключення від систем централізованого опалення та виконала його самовільно, що за відсутності рішення компетентної міжвідомчої комісії, яка перевіряє як технічну можливість відключення квартири позивача від системи центрального опалення багатоквартирного будинку, так і забезпечення ефективного використання цієї системи для інших споживачів, що має суспільне значення, за відсутності у даному випадку прострочення з боку відповідача у процедурі відключення від централізованого опалення, - виходить поза визначені у ст. 15 ЦК України межі права позивача на самозахист. Позивач у даному випадку не перебуває у стані крайньої необхідності.

Акти-претензії від 01.11.2018 та 03.12.2018 складені вже після самовільного відключення споживача від мереж опалення та не містять даних про те, що до стояка в межах квартири позивача не підведено централізованого опалення і тому, з урахуванням згаданої практики касаційного суду, не можна вважати, що позивач не отримувала послуг з опалення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання у доводах скарги на необхідність врахування у цій справі висновків касаційного суду у справі № 750/12850/16-ц.

Відповідно до положень ст. 651, 652 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду про те, що позивачем в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не було доведено підстав заявленого позову.

З огляду на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Підстави для перерозподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 травня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії А.В. Котелевець.

О.М. Хорошевський.