Справа № 307/1878/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Джуги С.Д.,Кожух О.А.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

за участі представника позивача Гончарова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року, головуюча суддя Сойма М.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», яка є правонаступником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах», про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 в особі представника адвоката Гончарова В.В. звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», яка є правонаступником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах» про стягнення страхового відшкодування за перебування на стаціонарному лікуванні за кордоном в сумі 45 057, 68 гривень та 10 000, 00 гривень витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 17 січня 2020 року між ним та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах» укладено договір комплексного страхування подорожуючих за кордон № АР 064549 строком дії з 17 січня 2020 року по 16 січня 2021 року. Договором страхування встановлені страхова сума в розмірі 30 000,00 Євро і безумовна франшиза в розмірі 50,00 Євро. Умовами Договору страхування передбачено, що страховий захист надається згідно з Рішенням Ради ЄС 2004/17/ЕG відносно медичного страхування подорожуючих за кордон. З цього слідує, що до страхових випадків за Договором страхування належить лікування застрахованої особи під час перебування за кордоном. 10 лютого 2020 року позивач, перебуваючи у Чеській республіці, був госпіталізований до реанімаційного відділення терапії лікарні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в Бенешові через сильний біль в грудній клітині та важке дихання. У подальшому позивачу встановили діагноз: ІХС, гострий інфаркт міокарду з елевацією ST передньої стінки. При цьому, 11 лютого 2020 року в лікарні м. Праги позивачу проведено перкутанне коронарне втручання. Витрати на лікування позивача в клініці ОСОБА_5 (без урахування самого перкутанного коронарного втручання) склали 26 336,64 чеських крон, а витрати на транспортування позивача з м. Бенешов до м. Праги та у зворотному напрямку становили 15 372,00 чеські крони, що підтверджується відповідними рахунками, які 28 лютого 2020 року були оплачені позивачем в повному обсязі. Загальний розмір витрат, пов`язаних із лікуванням позивача, склав 41 708,64 (26 336,64 +15 372,00) чеських крон. У зв`язку з настанням вказаного страхового випадку позивач звернувся до відповідача із заявами про настання події, що має ознаки страхового випадку, та про виплату страхового відшкодування, додавши до таких заяв належні документи на підтвердження свого лікування та розміру понесених витрат. Вказані документи позивач надіслав відповідачу цінним листом з описом вкладення, який згідно з даними офіційного інтернет сайту ПАТ «Укрпошта» був отриманий адресатом 05 березня 2020 року. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на абзац 2 ст. 8,ч.16 ст. 9, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України, п.8.1 та п. 8.2 Договору страхування від 17 січня 2020 року. Зазначає, що відповідач після отримання від позивача всіх необхідних документів не прийняв жодного рішення щодо виплати страхового відшкодування, а тому він вправі вимагати від відповідача сплати на його користь 45 057,68 гривень (41 708,64 чеських крон згідно з офіційним курсом НБУ станом на 30 червня 2020 року становить 46 555,18 гривень (1 чеська крона-1,1162 грн)., 50,00 євро, що за офіційний курсом НБУ станом на 30 червня 2020 року становить 1 497,50 грн. (1 євро-29,95 грн.)) страхового відшкодування за перебування на стаціонарному лікуванні за кордоном.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Згідно ухвали Закарпатського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року клопотання представника ТОВ «Страхова компанія Ю.Ес.Ай» про проведення судового засідання 13.05.2021 року о.15 год 00 хв у режимі відеоконференції щодо розгляду даної цивільної справи було задоволено. Однак, у 15 год 00 хв 13.05.2021 року вказаний представник на зв`язок не вийшов, про що складено довідку судовим розпорядником.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах», правонаступником якого являється Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», 17 січня 2020 року було укладено договір комплексного страхування подорожуючих за кордоном серії АР № 064549, відповідно до якого страховиком є ТзДВ «СК «Укрфінстрах», а застрахованою особою є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; строк дії договору 17 січня 2020 року 16 січня 2021 року, що підтверджується договором комплексного страхування подорожуючих за кордоном серії АР № 064549, що міститься в матеріалах справи.

10 лютого 2020 року під час перебування на території Чеської республіки позивач був госпіталізований до реанімаційного відділення терапії лікарні Рудольфа та ОСОБА_4 в Бенешові, де йому встановлено діагноз: ІХС, гострий інфаркт міокарду з елевацією ST передньої стінки та 11 лютого 2020 року в лікарні м. Праги позивачу проведено перкутанне коронарне втручання, що підтверджено попередньою випискою з історії хвороби, що міститься в матеріалах справи.

Згідно рахунку податкового документу від 12 лютого 2020 року витрати на лікування позивача в лікарні ОСОБА_3 та ОСОБА_6 склали 26 336,64 чеських крон, які позивачем 28 лютого 2020 року оплачені.

Згідно рахунку № 2084037 охоронної служби Асоціації самаритян Чеської Республіки витрати на транспортування позивача з м. Бенешов до м. Праги та у зворотному напрямку склали 15 372,00 чеських крон, які позивачем оплачені 26 лютого 2020 року.

25 лютого 2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ТзДВ «СК «Укрфінстрах» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, яку відповідач отримав 05 березня 2020 року, відповідно до якої позивач вказує, що 10 лютого 2020 року на території Чеської республіки з`явилась сильна біль в грудній клітині, важке дихання та високий тиск. Цього ж дня ушпиталений до лікарні в м. Бенешов, де надавалась необхідна медична допомога. Діагноз: гострий інфаркт міокарду». У зв`язку з чим, просив відповідача виплатити належне страхове відшкодування у розмірі 41 708, 64 чеських крон.

Мотивуючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що встановлений Позивачу 10 лютого 2020 року діагноз ІХС, гострий інфаркт міокарду з елевацією ST передньої стінки -з проведене 11 лютого 2020 року в лікарні м. Праги перкутанне коронарне втручання не є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування, а тому підстави для відшкодування позивачу понесених витрат за перебування на стаціонарному лікуванні за кордоном відсутні.

Однак, до таких висновків суд першої інстанції дійшов при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права і порушенні норм процесуального права.

Так, відповідно до абзацу 2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику або іншій третій особі.

Згідно з ч.16 ст.9 цього ж Закону страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За приписами п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п.8.1. та 8.2. Договору страхування рішення про здійснення страхової виплати або відмову у страховій виплаті безпосередньо застрахованій особі приймається Страховиком (Відповідачем) протягом не більше 15 робочих днів з дня отримання всіх необхідних документів і відомостей про обставини настання страхового випадку від Застрахованої особи. Страхова виплата здійснюється застрахованій особі (вигодонабувачу) впродовж 15 робочих днів з дня прийняття рішення (складання страхового акту) про виплату страхового відшкодування (страхову виплату).

Пунктом 5.4. Договору страхування дійсно передбачено виключення зі страхових випадків, зокрема, не підлягають відшкодуванню витрати, пов`язані з:

підпункт 5.4.8. проведенням лікування нервових та психічних захворювань та їх загострень, лікуванням уроджених аномалій та психічного розладу, а також релаксації та станів, за наявності яких існує реальний ризик швидкого погіршення стану здоров`я. На лікування інсульту мозкового, пухлини головного та спинного мозку, епілепсії та шизофренії. Пов`язані з судомним приступом, перебігом психічних захворювань, інсультом або інфарктом;

підпункт 5.4.28. ангіографією, а також витратами, пов`язаними з операціями на серці та судинах, в тому числі стентування, шунтування, протезування артерій, балонна ангіопластика.

Тобто, судом першої інстанції вірно встановлено, що проведене ОСОБА_7 лютого 2020 року в лікарні м. Праги перкутанне коронарне втручання не є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.

Таким чином, вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції обмежився лише одним страховим випадком - настанням у Позивача інфаркту, що зумовило проведення йому перкутанного коронарного втручання.

Разом з тим, суд не з`ясував, чи мали місце інші обставини, які мають ознаки страхового випадку і які не підпадають під виключення з таких випадків.

Як вбачається з виписки з історії хвороби Позивача у нього, окрім ІХС та гострого інфаркту міокарду з елевацією ST передньої стінки, також було діагностовано ще і цукровий діабет 2 типу та артеріальну гіпертензію I cm. по WHO (вперше виявлені) та ожиріння, і змішану гіперліпідемію.

Позивачеві за кордоном надавалася медична допомога не лише у зв`язку із захворюваннями, що не підпадають під страховий випадок (ІХС і гострий інфаркт міокарду), а й у зв`язку з іншими захворюваннями (цукровий діабет 2 типу, артеріальна гіпертензію I cm. по WHO, ожиріння та змішану гіперліпідемія), які підпадають під ознаки страхового випадку.

З огляду на це Страховик не мав правових і договірних підстав для повної відмови у виплаті страхового відшкодування, а саме для відмови у виплаті такого відшкодування за надання медичної допомоги по захворюваннях, які не підпадають під виключення зі страхових випадків.

Відтак, позивач просив стягнути з Страховика не загальний розмір витрат на його лікування за кордоном, який склав 114 689,00 чеських крон, а лише суму 41 708,64 чеських крон, які складаються з витрат на лікування Позивача у клініці м. Бенешов (без урахування перкутанного коронарного втручання у м. Прага) в розмірі 26 336,64 чеських крон та з витрат на його транспортування з м. Бенешов до м. Праги і у зворотному напрямку в розмірі 15 372,00 чеських крон.

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , просив стягнути на його користь судові витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 10000 грн.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

Апеляційний суд вважає, що сума гонорару в суді першої інстанції в заявленому розмірі є співмірною із складністю справи та наданими адвокатом послугами, та відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності та необхідності) та розумності.

На думку колегії суддів, із заявлених видів адвокатських послуг підлягають до стягнення витрати за надання професійної правничої допомоги адвокатом у розмірі 10000,00 грн. Даний розмір витрат є співмірним із складністю справи, відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності та необхідності) та розумності, і є обґрунтованим.

Таким чином, суд першої інстанції, приймаючи вказане рішення, неповно встановив обставини справи та прийшов до хибних висновків.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону, що відповідно до ст. 376 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 374,6,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», яка є правонаступником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах», про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», яка є правонаступником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах», на користь ОСОБА_2 - 45 057,68 грн. (сорок п`ять тисяч п`ятдесят сім грн.68 коп).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», яка є правонаступником Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах», на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 14 травня 2021 року.

Головуючий

Судді