Рішення

Іменем України

06 травня 2021 року місто Чернігів

Справа №751/1905/21

Провадження №2/751/827/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Пожилової О. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Замура Людмила Павлівна

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Адвокат Замура Л.П. в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Число С.М., позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Укладаючи договір купівлі-продажу приватний нотаріус перевірив та посвідчив, що представник продавця - ОСОБА_3 свідчить, що ОСОБА_4 була одноосібним власником квартири, яка перейшла у власність позивачу, перешкод чи заборон щодо відчуження квартири на момент укладання договору не існувало. Також, у пункті 5 Договору, приватний нотаріус зазначив, що на момент укладання договору у даній квартирі зареєстрована відповідач - ОСОБА_2 , яка зобов`язується знятися з місця реєстрації за вказаною у договорі адресою протягом двох тижнів з дати підписання договору купівлі-продажу. Відповідач уповноважила ОСОБА_3 , на підставі довіреності від 26.10.2020 року вчинити дії щодо зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із продажем квартири та переходу права власності до іншої особи. Оскільки відповідач постійно мешкає за кордоном, в державі Ізраїль, м. Рамат Гане, вона звернулась до нотаріуса за місцем проживання та оформила довіреність, підпис на якій посвідчив приватний нотаріус Елла Райт. Згідно довідки про склад сім`ї у спірній квартирі залишається зареєстрованою відповідач по справі, яка у визначений у договорі строк з реєстрації не знялась, її довіритель не вжив заходів щодо виконання обов`язків покладених довіреністю та договором. Зі слів уповноваженої особи, яка представляє відповідача, з`ясувалось, що у центрі адміністративних послуг не приймають довіреність, їх не влаштовує копія завіреного перекладу паспорту відповідача, вимагають її особисту присутність. Позивач зазначає, що відповідач в даній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей в квартирі немає і квартирою на момент продажу не володіла.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.04.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Замура Л.П. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про день, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзиву не подав.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.11.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Число С.М., ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_3 , квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно із пунктом 5 даного Договору, на момент укладення цього Договору у вищезазначеній квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , яка зобов`язується знятися з місця реєстрації за вказаною адресою протягом двох тижнів з дати підписання договору купівлі-продажу.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира, загальною площею 44.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до довідки Об`єднання житлово-будівельних кооперативів № 863 від 12.03.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.22).

Довіреністю від 26 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 здійснювати всі необхідні дії для виписки, зняття з реєстрації стосовно її прав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Як встановлено судом, квартира за адресою: АДРЕСА_1 є майном (житлом) позивача, відповідач не є членом його сім`ї.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Враховуючи, що відповідач не є членом сім`ї позивача, відсутність доказів, що вони пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками із позивачем, не сплачує за комунальні послуги, постійно проживає у Державі Ізраїль, відповідно до договору купівлі-продажу квартири зобов`язувалась знятися з місця проживання за вказаною адресою протягом двох тижнів з дати підписання договору, проте умови договору не виконала, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, відповідача слід визнати такою, що втратила право користування спірною квартирою.

У відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Керуючись статтями 13, 43, 76-81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа: ОСОБА_3 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 )

Суддя С. М. Ченцова