СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16754/19

пр. № 2/759/442/21

28 квітня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Доценко Є.С. за участю представника відповідача Алавердян Т.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.07.2008 року в розмірі 64 263,02 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач підписавши заяву № б/н 15.07.2008 року, отримала кредит у розмірі 14 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 15.08.2019 року становить 64 263,02 грн., що складається з наступного: 40 706,76 грн. - заборгованість за тілом кредита; 10 488,02 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 9 495,67 грн. - нарахована пеня за просторочене зобов`язання; 274,33 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 048,24 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалою суду від 19.09.2019 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 19.11.2019 року за клопотанням відповідача розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін переведено в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоовлення позовних вимог, оскільки між позивачем та відповідачем не укладався договір про надання банківських послуг, відповідач не підписувала «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку». Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки заявлено до стягнення заборгованість з 06.08.2008 по 15.08.2019, тобто за 11 років. У відповідача відсутня заборгованість за вказаним кредитном, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, баланс станом на дату укладання договору, всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Банком був встановлений кредитний ліміт станом на 05.10.2011 року у розмірі 23 000,00 грн., який неодноразово змінювався. Перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Строк перевипущеної картки до останнього дня 04.2022 року. Позивач звернувся до суду 10.09.2019 року, до спливу строку позовної давності. Крім того, довідка від 24.04.2013 року на яку посилається відповідачки, не стосується кредитного договору від 15.07.2008 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, є заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, пояснила, що відповідач не укладала із позивачем договір про надання банківських послуг, не підписувала «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку». Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки заявлено до стягнення заборгованість з 06.08.2008 по 15.08.2019, тобто за 11 років. У відповідача відсутня заборгованість за вказаним кредитном, що підтверджується довідкою банку про відсутність боргу. Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.07.2008 року ОСОБА_1 було підписано заяву АТ КБ «Приватбанк» про отримання кредитної картки та довідку про умови кредитування зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 14 000,00 грн. зі сплатою 7% від заборгованості щомісячно, але не менше 50 грн. зі сплатою пені за кожен день прострочення та 1% від заборгованості (а.с. 23, 24).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, твердження відповідача, що крединий договір від 15.07.2008 року з позивачем не укладався спростовуються наданими суду доказами, зокрема підписаною відповідачкою заявою АТ КБ «Приватбанк» про отримання кредитної картки від 15.07.2008 року та підписаною відповідачкою довідкою про умови кредитування від 15.07.2008 року.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 15.08.2019 року становить 64 263,02 грн., що складається з наступного: 40 706,76 грн. - заборгованість за тілом кредита; 10 488,02 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 9 495,67 грн. - нарахована пеня за просторочене зобов`язання; 274,33 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 048,24 грн. - штраф (процентна складова).

Як вбачається з довідки АТ КБ «Приватбанк» між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 були підписані кредитні договора № б/н, за яким було надано наступні кредити: від 31.07.2008 року термін дії до 07/12, від 30.08.2011 року термін дії до 07/14, від 01.07.2014 року термін дії до 11/17, від 19.12.2016 року до 09/18, від 25.09.2018 року до 04/22.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 24.04.2013 року, на яку посилається сторона відповідача, по договору персонального кредиту від 28.02.2011 року заборгованість відсутня, проте предметом даного позову є кредитний договір не від 28.02.2011 року, а від 15.07.2008 року, тому доводи відповідача про відсутність заборгованості не зайшли свого підтвердження в належних та допустимих доказах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019р. у справі №342/180/17-ц встановила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача: 274,33 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 048,24 грн. - штраф (процентна складова), оскільки суду так і не було надано відповідної редакції Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку які визначають умови та підстави, розмір пені за несвоєчасність сплати боргу та штрафу (фіксована частина) чи (процентної складової).

Так, кредитний договір було укладено сторонами 15.07.2008 року, а надані суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку датовані 2009 роком та взагалі без зазначення такої дати, у зв"язку з чим суд не приймає такі як належні.

В той же час, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 40 706,76 грн. - заборгованість за тілом кредита; 10 488,02 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 9 495,67 грн. - нарахована пеня за просторочене зобов`язання, оскільки пеня за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена довідкою про умови кредитування, яка була підписана особисто відповідачкою (а.с. 24).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.Після переривання перебіг позовної давності починається заново.Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на пропущений позивачем строк позовної давності, оскільки із виписки по рахунку вбачається користування такою карткою і наразі, та відповідно коштами, погашення виниклої кредитної заборгованості у відповідних розмірах, тому згідно ч.ч. 1,3 ст. 264 ЦК України строк позовної давності не пропущено.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими в частині, а тому такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню частково, а саме в частині позовних вимог, що описано вище. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Керуючись ст. ст. 261, 264, 509, 525-527, 530, 551, 610-612, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.10, 81-83 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 15.07.2008 року № заяви 067552197 у розмірі 60 690 (шістдесят тисяч шістсот дев"яносто) грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" судові витрати у розмірі 1 921 (одна тисяча дев"ятсот двадцять один) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя Коваль О.А.