ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/964/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

з участю: секретаря судового засдіання - Лаптєвої Ю.М.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Вербицького Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» про поновлення на роботі та стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30», в якому просив:

- визнати звільнення позивача незаконним, накази про звільнення позивача з посади Голови правління та бухгалтера недійсними та поновити позивача на посаді голови Правління ОСББ "Бажана 30";

- стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату та компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період трудових стосунків з 06 березня 2018 року по 12 жовтня 2018 року у розмірі 97 522,20 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 жовтня 2018 року по 22 червня 2020 року у розмірі 201 923,40 грн. та по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період з 7 липня 2016 року по 13 жовтня 2018 року ОСОБА_1 знаходився у трудових стосунках з ОСББ «Бажана 30» на посаді голови Правління та з 06 березня 2018 року по 13 жовтня 2018 року на посаді бухгалтера об`єднання за сумісництвом на громадських засадах з подальшим окладом згідно рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Бажана 30» про затвердження кошторису, однак рішенням правління від 11.10.2018 головою правління було обрано іншу особу ( ОСОБА_2 ), у зв`язку з чим до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені відповідні зміни.

Протокол засідання правління об`єднання позивач вважає недійсним з підстав його неналежного оформлення та підписання його неповноважними особами.

Водночас позивач посилається і на те, що під час роботи йому нараховували, але не виплачували заробітну плату, а в подальшому незаконно звільнили з обох займаних посад, при цьому з ним не було проведено розрахунку при звільненні як це передбачено статтею 116 Кодексу законів про працю України.

У відзиві представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ «Бажана 30» посада голови правління ОСББ є виборною та належить до компетенції правління ОСББ «Бажана 30», члени якого обираються загальними зборами співвласників. Правлінням ОСББ не приймалось рішення про виконання обов`язків Головою правління ОСОБА_1 саме на умовах трудового договору, в рамках конкретного штатного розкладу, на платній основі, та з дотриманням трудового законодавства. Позивач не перебував у трудових відносинах з ОСББ «Бажана 30», а виконував статутні обов`язки голови правління на безоплатній основі (на громадський засадах) згідно Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту Об`єднання. Крім того, для організації трудових відносин з ОСОБА_1 не видавався наказ про прийняття на роботу із призначенням йому розміру посадового окладу, не вносилися відомості щодо його видачі до журналу і не робився відний запис у трудовій книжці.

Також відсутні документи щодо включення посади голови правління до штатного розкладу, табель обліку робочого часу, яким засвідчується інформація щодо відпрацьованих ОСОБА_1 робочих годин на посаді Голови правління ОСББ.

Правлінням ОСББ також не приймалося рішення про прийом ОСОБА_1 на посаду бухгалтера саме на умовах трудового договору, на оплатній основі, та з дотриманням трудового законодавства.

Наказів про звільнення Позивача з посади голови правління та бухгалтера не видавалося, оскільки він не перебував у трудових осинах з ОСББ «Бажана 30».

Протоколом Засідання правління від 11.10.2018 № 2018/10-11 було звільнено ОСОБА_1 з посади Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» 10 жовтня 2018 року згідно п. п. 9 ст. 36 КЗпП та п. 15 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30».

Рішення ОСББ «Бажана 30» у формі протоколу № 2018/10-11 засідання правління ОСББ «Бажана 30» від 10 жовтня 2018 року є чинним, не скасовано. Вказує, що позивачем у позові зазначено факти, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

У судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження по справі з підстав п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки правовідносини, які склались між сторонами підлягають розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки спір виник з приводу реалізації права позивача на участь в управлінні об`єднанням.

Позивача заперечував у задоволенні клопотання, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно наказу №1-к/тр від 07.07.2016 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків Голови Правління ОСББ «Бажана 30» з 07.07.2016 на громадських засадах з подальшим окладом згідно рішення загальних зборів співвласників ОСББ.

За сумісництвом ОСОБА_1 також обіймав посаду бухгалтера об`єднання (наказ 2-к/тр від 01.03.2018).

Протоколом Засідання правління від 11.10.2018 № 2018/10-11 ОСОБА_1 було звільнено з посади Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» 10 жовтня 2018 року згідно п. п.9 ст.36 КЗпП та п. 15 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30».

У вказаному протоколі також зазначено, що враховуючи позицію правління було вимушено у присутності членів правління обрано Голову правління та прийнято рішення, про обрання Головою правління - ОСОБА_2 , яку також уповноважено підписати та подати документи для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За таких обставин цей спір є спором з приводу реалізації права позивача на участь в управлінні об`єднанням, який підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, і одночасно стосується приватного інтересу позивача як учасника трудових відносин, а такі спори процесуальний закон відносить до справ цивільної юрисдикції.

З установлених судом фактичних обставин справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу рішення Правління ОСББ щодо зміни голови правління ОСББ та реалізації права позивача на участь в управлінні об`єднанням.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Частиною другою статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29.11.2001 №2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон №2866-III).

Статтею 1 Закону №2866-III передбачено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону №2866-III Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу у формі непідприємницького товариства, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла). Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Частиною першою статті 85 ЦК України визначено, що непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Нормами статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України виконавчий орган створюють загальні збори товариства. У частині 3 статті 99 ЦК України передбачено, що члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо в установчих документах не визначені підстави їх усунення.

Разом з тим, згідно зі статтею 3 Кодексу законів про працю України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Права учасників (засновників, членів) товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

У зв`язку з цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

При вирішенні спорів, пов`язаних з порядком скликання і роботи органів управління об`єднання, визначенням правомочності її засідання, необхідно застосовувати положення установчих документів товариства.

Пунктом 12 розділу ІІІ статуту ОСББ «Бажана 30» визначено, що виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим статусом.

Відповідно до п. 13 розділу ІІІ статуту «Бажана 30» порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюється загальними зборами. Загальні збори своїм рішенням вправі в будь-який час припинити повноваження правління чи окремих його членів.

В пункті 16 розділу ІІІ статуту ОСББ «Бажана 30» зазначено, що правління зі свого складу обирає голову правління та заступника.

Тобто рішення щодо посади голови правління ОСББ «Бажана 30» належить до компетенції правління ОСББ «Бажана 30», члени якого обираються загальними зборами співвласників.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач мешкає та є власником квартири АДРЕСА_1 , в якому діє ОСББ «Бажана 30». При цьому позивач не згодний з рішенням правління щодо переобрання голови правління ОСББ «Бажана 30» та вважає протокол засідання правління об`єднання позивач недійсним з підстав його неналежного оформлення та підписання його неповноважними особами, у зв`язку з чим заявляє вимоги про визнання звільнення позивача незаконним.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі № 462/2646/17 зроблено висновок, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача. При цьому визначальною ознакою приватно-правових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.

Суд, враховує правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №510/456/17, від 08.11.2019 №667/1/16, а також у постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №212/5200/17.

Враховуючи те, що позивач є мешканцем та власником квартири у багатоквартирному будинку, в якому діє ОСББ, був обраний головою правління ОСББ та звертаючись до суду із цим позовом, фактично оспорює рішення правління ОСББ, та саме з ним пов`язує свої вимоги про поновлення на роботі, суд приходить до висновку, що вказаний спір стосується захисту права позивача як співвласника майна багатоквартирного будинку брати участь у діяльності та управлінні ОСББ, у тому числі і щодо зміни голови правління ОСББ, а не його трудових прав, тобто є спором, пов`язаним з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, оскільки позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку, спір між сторонами виник з приводу реалізації членом ОСББ корпоративних прав на участь в його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішення про звільнення позивача з посади голови правління, а відтак справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату та компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період трудових відносин, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 жовтня 2018 року по 22 червня 2020 року у розмірі 201 923,40 грн. та по день фактичного розрахунку, які можуть бути предметом трудового спору, є похідними від вимог щодо правомірності припинення його повноважень, та відповідно, не можуть бути у цій справі розглянуті до вирішення первісної вимоги.

Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166 /18 (провадження № 14-524цс19).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку із викладеним провадження у справі підлягає закриттю, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатись в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 258-260 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» про поновлення на роботі та стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні- закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: