РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненській області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Хлуд І.П.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів Поліщука Д.В. ,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія Уніка» - Буток Т.І.,

представника відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - Бондарчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди завданої в дорожньо-транспортній пригоді, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що 08 березня 2016 року о 16 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Чоп (М06) поблизу села Бабин Гощанського району Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 , «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 .

Позивачі ОСОБА_1 (водій) та ОСОБА_5 (пасажир) знаходилися в автомобілі «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль позивача «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 перебував у нерухомому стані із ввімкненим сигналом лівого повороту.

Водій автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , порушив вимоги пункту 10.1, п.12.1, 12.3 та 13.1 ПДР України, допустив зіткнення боковою частиною свого автомобіля з лівою боковою частиною автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , яка здійснила маневр із порушенням вимог п.10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 10.3 ПДР України, відповідно до якого у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Після зіткнення автомобілів «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 та «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 , відбувся наїзд автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 на нерухомий автомобіль «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 .

Внаслідок взаємодії автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 з автомобілем «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 були пошкоджені автомобілі чим було завдано шкоду позивачам. В зв`язку з чим у водія автомобіля «AUDI Q7» ОСОБА_6 та водія автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_3 відповідно до вимог ч.2 ст.1188 ЦК України виникло деліктне зобов`язання щодо відшкодування завданої позивачам шкоди, незалежно від їхньої вини. Згідно ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоду, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Позивач ОСОБА_5 , будучи пасажиром автомобіля «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 отримала тілесні ушкодження та проходила лікування, в зв`язку із чим отримала право на страхове відшкодування за шкоду завдану здоров`ю. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн., витрати на лікування ОСОБА_5 з розрахунку 8 днів лікування (згідно лікарняного листка АГФ № 628671) становлять 367,44 грн. (1378,00 : 30 х 8).

В ДТП було пошкоджено автомобіль «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 , належний позивачу ОСОБА_1 . Різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди складає 154340,50 грн. (216847,12 грн. - 62506,62 грн.).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «AUDI Q7» ОСОБА_6 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із сукупним розміром страхового покриття за шкоду завдану майну третіх осіб 100000,00 грн. та 200000 грн по шкоді завданій життю і здоров`ю.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_3 застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з лімітом 50000 грн. по шкоді завданій майну та 100000 грн по шкоді завданій життю і здоров`ю, франшиза по шкоді завданій майну становить 500 грн.

Подані позивачем заяви про виплату відшкодування відповідачі безпідставно проігнорували.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 1194, ч.2 ст.1188 ЦК України відповідач ОСОБА_3 зобов`язана сплатити позивачу ОСОБА_7 завдані збитки в сумі 6890,50 грн., в т.ч. 4840,50 грн. різниця між розміром суми, що підлягає до відшкодування позивачу ОСОБА_1 за автомобіль «Ford Galaxy 1,9Tdi» реєстраційний номер НОМЕР_1 і розмірами страхового відшкодування становить 4840,50 грн. (154340,50 грн. - 100000,00 грн. - 49500,00 грн.); 1350,00 грн. витрати позивача ОСОБА_1 на оцінку збитку; 700,00 грн. послуги евакуатора.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача Пощіук Д.В. позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили суд позовні вимоги задоволити повністю та стягнути на користь ОСОБА_5 з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»шкоду завдану здоров`ю позивачу ОСОБА_5 розмірі 367,44 грн., стягнути на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування в розмірі 100000,00 грн., стягнути на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»страхове відшкодування в розмірі 49500,00 грн.; стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 збитки в сумі 6890,50 грн., стягнути з Відповідачів судові витрати позивача ОСОБА_1 в т.ч. сплачений судовий збір та 6000 грн.витрат на правничу допомогу, стягнути з Відповідачів судові витрати позивача ОСОБА_5 (в т.ч. 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду клопотання в якому просить суд проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 , повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 позовні вимоги позивачів не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, пояснила суду, що відповідач ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувалась, а тому доказів її вини в ДТП немає. Просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - Бондарук І.Ю. позовні вимоги позивачів не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів. Пояснила суду, що оскільки відповідач ОСОБА_3 до відповідальності не притягувалась, а тому відповідальність страховика ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не настала. Вважає винним в ДТП водія автомобіля «AUDI Q7» ОСОБА_6 .

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» Буток Т.І. позовні вимоги позивачів не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Пояснила суду, що вина ОСОБА_6 в ДТП не доведена, а тому підстав для стягнення страхового відшкодування з страхової компанії не має. Просила суд відмовити в позові.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника позивачів Поліщука Д.В. , представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , представника відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - Бондарук І.Ю., представника відповідача Страхова компанія «УНІКА» Буток Т.І., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, факт ДТП, який мав місце 08 березня 2016 року о 16 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Чоп (М06) поблизу села Бабин Гощанського району Рівненської області відбувся за участі автомобілів «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 , «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 .

Механізм виникнення ДТП: Позивачі ОСОБА_1 (водій) та ОСОБА_5 (пасажир) знаходилися в автомобілі «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 . За деякий час до ДТП, рухаючись по автодорозі Київ-Чоп біля села Бабин Гощанського району в сторону м.Київ та маючи намір здійснити розворот в напрямку м.Рівне, ОСОБА_1 у відповідності до вимог ПДР ввімкнув сигнал лівого повороту, за відсутності попутного транспорту виїхав на смугу розвороту та зупинився в цій смузі пропускаючи зустрічний транспорт. При цьому автомобіль позивача «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 перебував у нерухомому стані із ввімкненим сигналом лівого повороту.

Водій автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 ( ОСОБА_6 ), рухаючись в напрямку м.Київ, допустив зіткнення боковою частиною свого автомобіля з лівою боковою частиною автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . Після зіткнення автомобілів «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 та «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 , відбувся наїзд автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 на нерухомий автомобіль «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 .

Оскільки ОСОБА_6 рухався по основній смузі руху на автомобілі «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , то він мав перевагу в русі стосовно автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , яка здійснювала виїзд на основну смугу руху із смуги розгону, і відповідно до п. 10.8 ПДР України повинна була вливатися в транспортний потік, даючи дорогу транспортним засобам, що рухаються по цій дорозі, в даному випадку автомобілю «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , що не було виконано ОСОБА_3 , і що суд вважає є основною причиною ДТП.

Оскільки швидкість руху автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 згідно пояснень його водія становила 100-120 км/год, то водій ОСОБА_6 допустив перевищення дозволеної швидкості руху. Згідно постанови слідчого Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області від 18.08.2016 р. в ході досудового розслідування встановлено, що 08.03.2016 року о 16 год. 20 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись із швидкістю 100-120 км./год. з боку с.Дорогобуж Гощанського району Рівненської області в напрямку м.Київ, порушивши вимоги Правил дорожнього руху України щодо початку руху та зміни його напрямку, не обравши безпечної дистанції, безпечного інтервалу та безпечної швидкості руху, виїхавши на ліву крайню смугу, призначену для здійснення маневру розвороту, допустив зіткнення боковою частиною автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 з лівою боковою частиною автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок даного контактування, водій ОСОБА_6 продовжуючи керувати автомобілем «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , не впорався з керуванням даного транспортного засобу, порушивши вимоги Правил дорожнього руху України щодо початку руху та зміни його напрямку, не обравши безпечної дистанції, безпечного інтервалу та безпечної швидкості руху, допустив подальше зіткнення з задньою частиною автомобіля «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який перебував нас смузі розвороту автодороги Київ-Чоп, маючи намір здійснити розворот в напрямку м.Рівне. Разом з тим, у ході проведення досудового розслідування було встановлено, що водій ОСОБА_6 порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху вдій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, вимоги п.12.1 ПДР України, відповідно д якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, вимоги пункту 12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, вимоги пункту 13.1 ПДР України, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В діях водія автомобіля «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог ПДР, що також підтверджується висновком судового експерта №65 від 27.04.2017 р. експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди.

В ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Оскільки автомобіль «Ford Galaxy» д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за позивачем ОСОБА_1 на підставі свідоцтва НОМЕР_4 від 30.07.2013 р., то йому завдано матеріальної шкоди.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Galaxy 1,9Tdi» реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок пошкодження в ДТП становить 216847,12 грн., в т.ч. встановлено економічну недоцільність проведення ремонту і за збиток взято вартість автомобіля (відповідно до звіту про оцінку №603Е від 09.10.2017 р. ПП «Експерт-Сервіс-Альфа»).

На огляд пошкоджень автомобіля запрошувались учасники ДТП - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , а також представники страхових компаній ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (доказами є поштові квитанції, повідомлення про вручення, розписки).

Ринкова вартість автомобіля «Ford Galaxy 1,9Tdi» реєстраційний номер НОМЕР_1 після ДТП (працездатних складових) становить 62506,62 грн. (відповідно до звіту про оцінку №619Е від 12.10.2017 р. ПП «Експерт-Сервіс-Альфа»).

Різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди складає 154340,50 грн. (216847,12 грн. - 62506,62 грн.). Згідно п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження. Згідно постанови слідчого Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області від 18.08.2016 р. за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 08.02.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1. ст.286 КК України. Згідно висновку судово-медичної експертизи експерта КЗ «Рівненського бюро судово-медичних експертиз» РОР № 334 від 08.04 2016 р., наданих медичних документів на ім`я ОСОБА_5 , було встановлено діагноз «Забій шийного відділу хребта легкого ступеню», що згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховується. Тимчасова непрацездатність позивача ОСОБА_5 тривала з 11.08.2016 р. по 18.03.2017 р. згідно лікарняного листка АГФ № 628671.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «AUDI Q7» ОСОБА_6 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на умовах поліса обов`язково страхування АІ/8430603 від 28.08.2015 р. з лімітом 50000 грн. по шкоді завданій майну та 100000 грн по шкоді завданій життю і здоров`ю та на умовах договору добровільного страхування №370011/4409/1000063 від 28.08.2015 р. з лімітом 50000 грн. Таким чином сукупний розмір страхового покриття ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» за шкоду завдану майну третіх осіб становить 100000,00 грн.

ОСОБА_1 на виконання вимог ст.ст. 33, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надав відповідачу-2 ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» повідомлення про страховий випадок та 04.11.2016 р. надав письмову заяву про виплату відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на умовах поліса обов`язково страхування АІ/9012972 від 01.12.2015 року, з лімітом 50000 грн. по шкоді завданій майну та 100000 грн по шкоді завданій життю і здоров`ю, франшиза по шкоді завданій майну становить 500 грн

ОСОБА_1 на виконання вимог ст.ст. 33, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надав відповідачу-3 ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомлення про страховий випадок та 16.12.2016 року письмову заяву про виплату відшкодування.

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та відповідач ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», страхове відшкодування не виплачували, письмове повідомлення про прийняте рішення заявнику не надали, чим порушили вимоги п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

На виконання вимог ч.2 ст.1166 ЦК України, відповідач ОСОБА_3 не спростувала свою вину у порушенні вимог п.10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 10.3 ПДР України, відповідно до якого у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

На виконання вимог ч.2 ст.1166 ЦК України, відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» не спростовано вину водія автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 у порушенні вимог пункту 10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху вдій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, вимог п.12.1 ПДР України, відповідно до якого від час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, вимог пункту 12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, вимоги пункту 13.1 ПДР, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Внаслідок взаємодії автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 з автомобілем «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 було завдано шкоду позивачам. Отже у водія автомобіля «AUDI Q7» ОСОБА_6 та водія автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_3 відповідно до вимог ч.2 ст.1188 ЦК України виникло деліктне зобов`язання щодо відшкодування завданої позивачам шкоди, незалежно від їхньої вини. Згідно ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» зобов`язаний сплатити страхове відшкодування позивачу ОСОБА_1 в розмірі 100000 грн. (що відповідає сукупному ліміту за шкоду завдану майну відповідно до умов поліса обов`язково страхування АІ/8430603 від 28.08.2015 р. та договору добровільного страхування №370011/4409/1000063 від 28.08.2015 р.).

Відповідач ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зобов`язаний сплатити страхове відшкодування позивачу ОСОБА_1 в розмірі 49500 грн. (що дорівнює ліміту за шкоду завдану майну за мінусом франшизи 500 грн. відповідно до умов поліса обов`язково страхування.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Така різниця між розміром суми, що підлягає до відшкодування позивачу ОСОБА_1 за автомобіль «Ford Galaxy 1,9Tdi» реєстраційний номер НОМЕР_1 і розмірами страхового відшкодування становить 4840,50 грн. (154340,50 грн. - 100000,00 грн. - 49500,00 грн.). Крім того лімітом страхового відшкодування не покрито витрати позивача ОСОБА_1 за послуги евакуатора (700 грн.). Відповідач ОСОБА_3 зобов`язана сплатити позивачу ОСОБА_7 завдані збитки в сумі 5540,50 грн. (4840,50 +700,00) відповідно до вимог ст.ст. 22, 1194, ч.2 ст.1188 ЦК України.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн., витрати на лікування ОСОБА_5 з розрахунку 8 днів лікування (згідно лікарняного листка АГФ № 628671) становлять 367,44 грн. (1378,00 : 30 х 8). Цю суму в якості страхового відшкодування позивачу ОСОБА_5 зобов`язані сплатити Відповідач-2 ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та Відповідач-3 ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в порядку встановленому ст.ст. 22, 24, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 988, 1187, 1188, 1190, 1195 ЦК України.

Відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1. ст.23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.

Відповідно до ст.24 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (п.24.1.). Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів (п.24.2). Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті (п.24.3).

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Дійсність страхових полісів відповідачі не заперечували і визнали.

Щодо наявності зобов`язань відповідачів, то суд враховує правові позиції Верховного суду з врахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності судочинства, позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Так, частиною 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (аналогічна усталена правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 686/10520/15, від 08.05.2018 у справі № 922/2026/17, від 21.09.2018 у справі № 910/19960/15). Крім цього Верховний суд акцентує увагу на правовій позиції , викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 щодо самостійного встановлення судом наявності чи відсутності складу цивільного правопорушення у деліктних правовідносинах. Наявність постанови суду в справі про адміністративне правопорушення або вироку суду не є обов`язковим для вирішення питання про стягнення страхового відшкодування.

Постанова суду про накладання адміністративного стягнення не може розглядатися як єдиний та обов`язковий доказ існування підстав для притягнення особи, відповідальність якої застрахована, до цивільно-правової відповідальності. Цей документ суду має оцінюватися страховиком на рівні із іншими документальними доказами. Відсутність такого документа не може свідчити і про відсутність страхового випадку. На підставі зазначеного страховик має право прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування без наявності рішення суду про притягнення до адміністративної відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована.

08 березня 2016 року стався страховий випадок - завдано шкоду позивачам внаслідок ДТП. Відповідачами не спростовано вину водія автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 та водія автомобіля «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 належними та допустимими доказами, а тому на підставі вимог ст.1166, 1188, 988 ЦК України, ст. 6, 22, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачі повинні сплатити позивачам страхові суми по договорах страхування в зв`язку із настанням страхового випадку.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими та доведеними, крім вимоги про стягнення 1350 грн. за проведення оцінки автомобіля, як збитків, тому, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати пов`язані із залученням спеціалістів, експертів, відносяться до судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених позивачами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката, представник позивачів Поліщук Д.В. надав суду: договір про надання правничої (правової) допомоги від 01 січня 2018 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії РН №34, договір про надання правничої (правової) допомоги від 01 березня 2018 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії РН-368 №141, розрахунки вартості правничої допомоги та квитанції до прибуткового касового ордеру від 10 квітня 2021 року на суму 3000 грн. сплачених позивачем ОСОБА_5 , на суму 6000 грн. сплачених позивачем ОСОБА_1 .

Як вбачається з розрахунку вартості правничої допомоги у справі №569/18822/17 від 10 квітня 2019 року, адвокатом Поліщуком Д.В. надана позивачу ОСОБА_5 правнича допомога, яка складається з наступного: консультація щодо можливості захисту прав клієнта в суді в зв"язку із порушенням права на своєчасну та повну виплату страхового відшкодування по факту ДТП (1 година) - 500 грн.; вивчення, аналіз наявних у клієнта документів по страховому випадку, консультація, погодження правової позиції з клієнтом (1 година) - 500 грн.; підготовка позовної заяви та оформлення додатків до позову, консультація, погодження правової позиції з клієнтом (2 години) - 1000 грн.: вивчення, аналіз відзиву на позов, консультація, погодження правової позиції з клієнтом (1 година) - 500 грн.; участь в судовому засіданні та ознайомлення з матеріалами справи (1 год.) - 500 грн.

Згідно розрахунку вартості правничої допомоги у справі №569/18822/17 від 10 квітня 2019 року, адвокатом Поліщуком Д.В. надана позивачу ОСОБА_1 правнича допомога, яка складається з наступного: консультація щодо можливості захисту прав клієнта в суді в зв`язку із порушенням прав на своєчасну та повну виплату страхового відшкодування по факту ДТП (3 години) - 1500 грн.; вивчення, аналіз наявних у клієнта документів по страховому випадку, організація збору додаткових документів (доказів) в т.ч. незалежної оцінки матеріального збитку, консультація, погодження правової позиції з клієнтом (3 години) - 1500 грн.; вивчення, аналіз результатів оцінки матеріального збитку, погодження предмету та суми позовних вимог, консультація (1 година) - 500 грн.; підготовка позовної заяви та оформлення додатків до позову, консультація, погодження правової позиції з клієнтом (3 години) - 1500 грн.: вивчення, аналіз відзиву на позов, консультація, погодження правової позиції з клієнтом (1 година) - 500 грн.; участь в судовому засіданні та ознайомлення з матеріалами справи (1 год.) - 500 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази в обґрунтування понесених позивачем ОСОБА_5 витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу розмірі 3000 грн., адже крім того, що розмір таких витрат має бути доведений і документально обґрунтований, він також повинен відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, співмірності з ціною позову і не може стягуватися в подвійному розмірі за одну й ту ж саму роботу, а тому в стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. позивачу ОСОБА_5 слід відмовити.

Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, із відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення 1350 грн. витрат, понесених позивачем на підготовку звіту про оцінку автомобіля та 1563,90 грн. судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_5 звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7,10,12,81,89,258-259,263-265,268,280-280 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 70-а, ), Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Глибочицька, 44, ) про відшкодування шкоди завданої в дорожньо-транспортній пригоді, задоволити частково.

Стягнути з солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» та Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 шкоду завдану здоров`ю в розмірі 367,44 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 49 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 5540,50 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 521,30 грн., витрати понесені на проведення оцінки транспортного засобу в розмірі 450 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 521,30 грн., витрати понесені на проведення оцінки транспортного засобу в розмірі 450 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 521,30 грн., витрати понесені на проведення оцінки транспортного засобу в розмірі 450 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судовий збір в дохід держави в розмірі 352,40 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судовий збір в дохід держави в розмірі 352,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.