Справа №589/2867/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - Сидорчук О. М.
Номер провадження 22-ц/816/929/21 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

13 травня 2021 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Собини О. І. (суддя-доповідач), Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана ОСОБА_2 , на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю,

в с т а н о в и в:

28 квітня 2021 року на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2021 року подана апеляційна скарга від імені позивачки ОСОБА_1 , підписана ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частинами 3, 4 статті 356 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

За змістом пункту 1 частини 1, частин 2, 9 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

ОСОБА_2 , яка підписала апеляційну скаргу позивачки, документа, що посвідчує її повноваження, як представника, до апеляційної скарги не додала.

У матеріалах справи наявна довіреність від 19 липня 2020 року № 50 АБ 3918663, викладена російською мовою та посвідчена нотаріусом Одинцовського нотаріального округу Московської області Російської Федерації ОСОБА_4 , якою ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси строком на шість місяців (а.с. 48).

Відповідно до статті 34 Закону України «Про міжнародне приватне право» порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, у якій видана довіреність.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні у разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Конвенція 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів», набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року.

За змістом статті 2 Конвенції кожна з договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з положеннями Конвенції, документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Встановлено, що наявна у справі довіреність, видана ОСОБА_1 , не містить інформації щодо проставлення апостиля компетентним органом Російської Федерації, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, а також відміток (засвідчень) її легалізації на території України через консульство, відповідно до Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом Міністерства закордонних справ України від 04 червня 2002 року № 113.

Крім того, строк дії довіреності закінчився 19 січня 2021 року, тобто станом на 28 квітня 2021 року ОСОБА_2 не мала жодних повноважень подавати та підписувати від імені ОСОБА_1 апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 підписана особою, яка не мала права її підписувати, апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Керуючись ч. 5 ст.357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2021 року повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.І. Собина

Судді В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук