Справа № 456/3769/19
Провадження № 2/456/310/2021
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

18 травня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря судового засідання Панилик О.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий справу за позовом ФОП ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Відповідач за первинним позовом, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву за позовом ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про захист честі і гідності та просив прийняти зустрічний позов.

Судом, 02.12.2020 було винесено ухвалу про усунення недоліків поданої зустрічної позовної заяви.

ОСОБА_2 частково усунув недоліки вказані в ухвалі суду, а саме сплатив судовий збір від свого імені та подав заяву про залишення позовних вимог ОСОБА_3 без розгляду, оскільки, відсутні кошти для сплати судового збору.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала заяву та просить виключити її з числа позивачів за зустрічним позовом.

ОСОБА_2 просить прийняти зустрічний позов до розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечила у прийнятті зустрічної позовної заяви оскільки, позов подано ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_4 , а відтак підсудність даного спору відноситься до господарського суду.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 подав зустрічний позов як Фізична особа підприємець до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 .

За клопотанням ОСОБА_2 судові засідання відкладалися у зв?язку з його перебуванням за межами України.

Дійсно відповідно до ст..193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов в строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Однак, Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а відтак даний зустрічний позов слід повернути позивачам оскільки, провадження по справі за даним позовом не відкривалося.

Керуючись ст.31 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Зустрічну позовну заяву ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про захист честі і гідності повернути заявникам.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р. Т. Шрамко