Справа № 723/1717/21
Провадження № 2/723/2381/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Казюк О.О., звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом, посилаючись на наступне.

Зазначає, що вона є матір`ю відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які разом з нею та її чоловіком ОСОБА_5 проживали в домоволодінні, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», веранди - літ. «а», сараїв - літ. «Б, В, Г», навісів літ. «Д, Е», вбиральні - літ. «Є», воріт з хвірткою - №1, воріт - №2, огорожі - №3. Станом на 15.04.1991 року вказане домоволодіння відносилося до категорії «колгоспний двір», де його членами були вищевказані особи, отже, кожен з них набув по ј частці вищевказаного домоволодіння. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,60 га, з яких 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку вищезазначеного домоволодіння.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи дружиною спадкодавця, тобто спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини постійно проживала з чоловіком, а тому, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Зазначає, що, оскільки, спадкодавець ОСОБА_5 при житті право власності на належне йому нерухоме майно не зареєстрував, оформити спадкові права через нотаріальну контору не в змозі.

Вказує, що крім неї, спадкоємцями за законом першої черги є діти - відповідачі по справі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 не претендують, а також відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивачки ОСОБА_1 .

Вважає, що набула право на все домоволодіння, де 1/4 частка - як спадщина після смерті ОСОБА_5 , 1/4 частка як частка у майні колишнього колгоспного двору та 2/4 частки - як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовилися ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тому просила визнати за нею право власності на все домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», веранди - літ. «а», сараїв - літ. «Б, В, Г», навісів літ. «Д, Е», вбиральні - літ. «Є», воріт з хвірткою - №1, воріт - №2, огорожі - №3.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Казюк О.О. надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги вони підтримує повністю, просив позов задовольнити.

Відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, надали суду заяви, в яких просили цивільну справу розглянути у їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_4 надала суду заяву, засвідчену 30.04.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк О.О., зареєстровану в реєстрі за №322, в якій зазначила, що відмовляється від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору, а також відмовляється від спадкування частки, яка належала її батькові ОСОБА_5 в цьому ж дворі на користь її матері ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_3 надала суду заяву, засвідчену 23.03.2021 року старостою села Панка Казюком С.О., зареєстровану в реєстрі за №8-08, в якій зазначила, що відмовляється від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору, а також відмовляється від спадкування частки, яка належала її батькові ОСОБА_5 в цьому ж дворі на користь її матері

ОСОБА_1 ослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідачками подано заяву про визнання позову, і таке визнання на думку суду не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову з ухваленням рішення в підготовчому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», веранди - літ. «а», сараїв - літ. «Б, В, Г», навісів літ. «Д, Е», вбиральні - літ. «Є», воріт з хвірткою - №1, воріт - №2, огорожі - №3. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,60 га, з яких 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства. Станом на 15.04.1991 року вказане домоволодіння відносилося до категорії «колгоспний двір», де його членами були вищевказані особи. Дані обставини підтверджені копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, довідками виконавчого комітету с.Панка Сторожинецької міської ради №№225, 227, 228 від 17.02.2021 року.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 набули право власності на вказане домоволодіння в частці по 1/4 частці кожен.

Відповідно до копій свідоцтв про народження: серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 20.11.2005 року уклали шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_7 обрала прізвище « ОСОБА_9 ».

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 06.09.1988 року уклали шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_10 обрала прізвище « ОСОБА_11 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Панка, у віці 68 років, помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/4 частку спадкового домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №64097327 від 25.03.2021 року після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не відкривалась.

Спадкодавець ОСОБА_5 при житті право власності на належне йому нерухоме майно не зареєстрував у відповідних органах, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №246047996 від 26.02.2021 року, відповідно до якої право власності, інше речове право на будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом с.Панка Сторожинецької міської ради №226 від 17.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 та разом з ним на день його смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_12 - онук.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 володіє 1/4 часткою у майні колишнього колгоспного двору, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_5 , заяви про відмову від спадщини не подавала, тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідачки є спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 .

В матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до яких позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 визнають, спадщину не приймали та приймати не будуть, відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1 .

Отже відповідачки не заперечують права позивачки щодо набуття в порядку спадкування частки, яка належала спадкодавцю, що, на думку суду, узгоджується з положеннями ч.2 ст.1274 ЦК України.

Крім того, відповідачки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовляються від своїх часток в колгоспному майні на користь ОСОБА_1 . Суд вважає, що така відмова відповідає змісту права власності, яке включає в себе право вчинення власником будь-яких дій щодо свого майна, в тому числі відмови від права власності на користь іншої особи, і такі дії не суперечать закону (ст.ст.316,317,319,346 ЦК України).

Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Судом не встановлено обставин які б свідчили, що відповідачами чи іншими особами заперечувалося право позивачки щодо предмета позову.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивачки, які порушені через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, а відповідно неможливість оформлення спадкових прав у нотаріуса. Обставин, які б свідчили про порушення права інших осіб внаслідок задоволення позовних вимог, судом не встановлено.

За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і за позивачкою підлягає визнання права власності на все домоволодіння АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.120,123 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.12, 15, 16, 319,346,1216, 1261, 1274 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 200,206, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», веранди - літ. «а», сараїв - літ. «Б, В, Г», навісів літ. «Д, Е», вбиральні - літ. «Є», воріт з хвірткою - №1, воріт - №2, огорожі - №3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ