Справа № 521/3047/21
Провадження №2-о/521/117/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Шкребтієнко Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа КП «Міське агентство з приватизації житла», про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 01.07.1993 року Управлінням житлово - комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, за реєстровим №6-813, за яким ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де ім`я та по - батькові власника помилково записано як « ОСОБА_3 », замість правильного « ОСОБА_4 ».

Встановлення даного факту заявнику необхідно для подальшої реалізації своїх прав власника на належну квартиру, зокрема, з метою проведення реєстрації свого права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У судовому засіданні заявник участі не приймала, однак її представником було надано заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засіданні або про розгляд справи без його участі не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються із прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 01.07.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, за реєстровим №6-813, заявнику на праві власності належить частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності було зареєстрованим у КП «БТІ» ОМР 03.08.1993 року. Однак, у вказаному свідоцтві її записано як « ОСОБА_2 ».

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому П`ятою одеської державною нотаріальною конторою 16.04.2009 року, реєстровий №2-738, за заявником було зареєстровано право власності на всю вказану квартиру. Право власності було зареєстрованим у КП «БТІ» ОМР 05.05.2009 року, що підтверджується копією листа КП «БТІ» ОМР від 02.09.2020 року, згідно якої її право власності перебувало на реєстрації у бюро інвентаризації до 31.12.2012 року.

Згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.02.2021 року, з якої вбачається реєстрація за заявником права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 5-1278, виданого 13.11.2020 року Київською державною нотаріальною конторою у місті Одеса. У цій же інформації містяться й відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, де вказано про реєстрацію за нею права власності на всю квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому П`ятою одеської державною нотаріальною конторою 16.04.2009 року, реєстровий №2-738.

Судом встановлено, що така ситуація склалася через наявність за документами двох квартир за АДРЕСА_2 . Спочатку була одна квартира за АДРЕСА_3 , однак, після розлучення батьків заявника вони поділили її на дві окремі квартири, одну з яких приватизував на себе батько, а друга тринадцята кватира була приватизована матір`ю та заявником.

Так, 27.04.1996 року заявник зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». В подальшому, 26.09.1996 року вона отримала паспорт громадянина України, де ПІБ було записано як « ОСОБА_1 ».

Таким чином, у Свідоцтві про приватизацію квартири та у паспорті особи склалися дві розбіжності, а саме: у свідоцтві ім`я « ОСОБА_6 », у паспорті - « ОСОБА_7 »; у свідоцтві по-батькові « ОСОБА_8 », у паспорті - « ОСОБА_9 ».

Про помилку при проведенні приватизації свідчить те, що у свідоцтві про народження заявника вказано як « ОСОБА_10 ». При реєстрації шлюбу теж було вказано як « ОСОБА_10 ». З цього слідує, що і в паспорті при реєстрації шлюбу було вказано як « ОСОБА_10 ».

З вищевказаного вбачається, що помилка з написанням могла бути викликана лише довідкою про склад сім`ї, яка оформлювалася при приватизації.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

В Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п. 12 указано, що при розгляді справи про встановлення, відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зазначений недолік не дає заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушує його інтереси, що в решті решт стало підставою для звернення з відповідною заявою до суду з метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, а тому приходить до висновку, що усі наведені докази у їх сукупності свідчать про належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 01.07.1993 року Управлінням житлово - комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, за реєстровим №6-813, за яким ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де ім`я та по - батькові власника помилково записано як « ОСОБА_3 », замість правильного « ОСОБА_4 ».

На підставі викладеного, керуючись п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ч. 1 ст. 81, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 01.07.1993 року Управлінням житлово - комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, за реєстровим №6-813, за яким ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де ім`я та по - батькові власника помилково записано як « ОСОБА_3 », замість правильного « ОСОБА_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Головуючий