Справа № 346/1038/21
Провадження № 2/346/828/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом,-

УХВАЛИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом. Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Відповідачі зареєстровані в цьому будинку, однак більше десяти років в ньому не проживають. У зв`язку з цим, керуючись ст. 405 ЦК України просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житлом.

Відповідачами по справі подано заяви в яких вони визнають обставину непроживання в будинку позивача понад 10 років у зв`язку з проживанням за кордоном. У зв`язку з цим позовні вимоги відповідачами визнаються повністю.

Позивач в судове засідання не з`явився. Його представник, адвокат Коржинський Р. М., подав до суду заяву, в які повністю підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити в повному обсязі, а розгляд справи провести за його та його довірителя відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили розгляд справи провести за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що між сторонами виник спір з приводу права користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 5, 6).

Відповідачі приходяться позивачу членами сім`ї, що підтверджується свідоцтвами про народження та довідкою виконкому Нижньовербіжської сільської ради (а.с. 7-9).

Відповідачі зареєстровані в зазначеному житловому будинку, що підтверджується довідкою виконкому Нижньовербіжської сільської ради (а.с. 9), однак не проживають за місцем реєстрації більше десяти років. Обставина непроживання за місцем реєстрації підтверджена актом обстеження матеріально-побутових умов від 01 березня 2021 р. (а.с. 10) та визнається відповідачами.

Суд, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні.

У відповідності до ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна.

У відповідності до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

При цьому суд враховує той факт, що на момент реєстрації місця проживання ОСОБА_2 відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були малолітніми, а отже також набули права користування житловим будинком по АДРЕСА_1 , оскільки місцем їх проживання було зареєстроване місце проживання їхньої матері і відповідно у них є право користування

Таким чином, суд вважає, що відповідачі добровільно покинули будинок, в якому мали право проживати, а оскільки вони не проживають там без поважних причин більше року, то в силу цього втратили право на користування вказаним житлом. Тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 247 ч.2, ст. 263-265 ЦПК України, суд. -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - такими, що втратили право на користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 17.05.2021 року.

Суддя Махно Н. В.