Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/1714/20
Провадження № 2/644/517/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Матвієвської Г.В., за участі: секретаря судових засідань - Узденової М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Харківської міської Ради, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Харківської міської Ради, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, просила визначити громадянці РФ ОСОБА_1 , як спадкоємцю за законом в порядку ст.1265 Цивільного кодексу України після гр. України ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивач зазначає, що вона, ОСОБА_1 , є троюрідною сестрою ОСОБА_3 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові.Позивач зазначає, що вищезазначені обставини підтверджуються наступним: ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ; її мати, ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , мала дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 " та померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; її дід по матері - ОСОБА_7 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Майкопі та помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ; Батьками ОСОБА_7 були ОСОБА_8 та ( ОСОБА_9 ; її двоюрідна бабка по матері (рідна сестра діда) - ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 та померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ; Її батьками відповідно були ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . На момент своєї смерті ОСОБА_10 перебувала; шлюбі з ОСОБА_12 та мала прізвище ОСОБА_13 ; ОСОБА_10 перебувала у трьох шлюбах: від першого шлюб з ОСОБА_14 вона мала доньку - ОСОБА_15 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 та померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .. На час своєї смерті ОСОБА_15 мала прізвище ОСОБА_16 за другим своїм шлюбом з ОСОБА_17 ; ОСОБА_15 від першого шлюбу з ОСОБА_18 мала сина - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_13 . Таким чином, ОСОБА_3 через свою рідну матір ОСОБА_19 (в дів. ОСОБА_20 , на момент смерті - ОСОБА_21 , свою рідну бабку ОСОБА_6 (у 1-му шлюбі - ОСОБА_20 , на момент смерті за третім чоловіком - ОСОБА_22 , свого рідного прадіда ОСОБА_8 та свого рідного двоюрідного діда ОСОБА_7 (рідного брата своєї рідної бабки доводився троюрідним братом позивачеві, ОСОБА_23 . Рідна бабка ОСОБА_3 - ОСОБА_10 перебувала у трьох шлюбах: з ОСОБА_14 , від якого народила доньку ОСОБА_15 (рідну матір ОСОБА_3 ); з ОСОБА_24 ; з ОСОБА_12 , який доводився по матері рідним дядьком Відповідачці - ОСОБА_2 .

На момент своєї смерті ОСОБА_12 проживав, був зареєстрований та володів на праві приватної власності Ѕ частиною квартири АДРЕСА_1 . У цій же квартирі проживав, був зареєстрований та володів Ѕ частиною квартири ОСОБА_3 .

Позивач стверджує, що ОСОБА_12 06.09.2005 р. у ПН ОСОБА_25 склав заповіт, за яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_3 . ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , а його спадкоємець - ОСОБА_3 - помер менш як за два місяці після цього - 21.03.2016 р. Оскільки ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за тією ж адресою, що й спадкодавець - ОСОБА_12 , то відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦКУ він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_12 .

Після смерті ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_2 у 4-й ХДНК було відкрито спадкову справу за № у реєстрі 58890018 (номер у нотаріуса 372/2016. копія витягу зі Спадкового реєстру та копія заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 22.04.2016 про це свідчить).

Позивач зазначає, що вона та її мати ОСОБА_5 про існування своїх родичів ( ОСОБА_3 , його матері ОСОБА_26 , її матері і бабусі ОСОБА_3 (рідної тітки ОСОБА_5 ) ОСОБА_27 у м. Харкові не тільки знали, а й підтримували з ними контакт. Вони спілкувалися та неодноразово приїздили до них у Бєлгородську область в гості. Після смерті ОСОБА_22 у 2005 р. та ОСОБА_21 у 2012 р., вони продовжували підтримувати зв`язок з ОСОБА_3 , який продовжував приїздити до них в Бєлгородську область. Самі вони їздити до Харкова не мали змоги, бо з 2008 року її мати була інвалідом 2-ї групи та пересувалася на інвалідному візку (копія посвідчення інваліда та довідки про стан здоров`я та нетранспортабільність додає). Через інвалідність її матері, вона мешкала разом з нею та щоденно її доглядала.Позивач зауважує, що з 2014 року - після анексії Криму та початку військових дій на Донбасі, ОСОБА_3 припинив приїздити до них в РФ і продовжував з ними спілкування, зрідка телефонуючи до її матері з різних мобільних телефонних номерів, які він постійно змінював, пояснюючи це зміною пакетів мобільного зв`язку на більш вигідні за тарифами. В останнє, зазначає позивач, вони спілкувалися взимку 2016 року, коли ОСОБА_3 повідомив їм про смерть ОСОБА_12 (чоловіка своєї бабусі і двоюрідної бабки позивача ОСОБА_22 ), якого любив як рідного діда. З весни/літа 2016 року ОСОБА_3 перестав їм телефонувати, останній його відомий телефонний номер не відповідав. Вони вирішили, що його мобілізували через військові дії на Донбасі, він не може через це їм зателефонувати та продовжували чекати на його телефонний дзвінок. Восени 2018 року, не дочекавшись від нього відомостей, вони вирішили, що з ним щось трапилося, та через знайомих отримали контакт юриста у м.Харкові, якому доручили розшукати їх зниклого родича. Від цього юриста на початку 2019 року вони дізналися про смерть ОСОБА_3 , а також про те, що племінниця ОСОБА_12 - ОСОБА_2 - намагається через суд успадкувати після ОСОБА_3 належну йому квартиру, і що ОСОБА_12 заповів ОСОБА_3 належну йому на праві приватної власності Ѕ частину квартири.З огляду на вищезазначені обставини зазначає позивач, її мати як ближча за ступенем споріднення родичка звернулася до 4-ї ХДНК з власною заявою про прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного племінника (копії заяви та відповіді 4-ї ХДНК додає). Вона подала заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України (тобто пропустила строк для прийняття спадщини) через поважні причини, а саме тому, що дізналася про смерть свого двоюрідного племінника лише через 2 роки після його смерті. Отримати цю інформацію раніше вона не мала змоги, оскільки проживала у РФ, була інвалідом 2-ї групи та прикута до інвалідного візка, а повідомлень про смерть двоюрідного племінника від ОСОБА_2 не отримувала. Інших родичів чи знайомих у м.Харкові вона не мала.Через вищенаведені обставини, зазначає позивач, її мати ОСОБА_5 була змушена звернутися суду з позовом до ОСОБА_2 (як до особи, яка прийняла спадщину після ОСОБА_3 у встановлений законодавством строк) про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування через втрату оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, які потрібні оформлення спадщини в органах нотаріату.В процесі розгляду справи, незадовго до фінальної стадії судового розгляду, ІНФОРМАЦІЯ_5 її мати ОСОБА_5 померла (копія свідоцтва про смерть а/з 8 від 01.10.2019 р. додає) і вона вступила в справу в порядку процесуального правонаступництва, як особа, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 .Рішенням по справі № 644/436/19 (суддя Зяброва О.Г.) позов ОСОБА_4 (процесуальний правонаступник через смерть позивача - її донька ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , було задоволено.Харківським апеляційним судом рішення Орджонікідзевського суду по справі 644 / 436/19 скасовано.

На сьогодні, стверджує позивач, на розгляді касаційної інстанції перебуває касаційна скарга ОСОБА_2 шодо встановлення факту її постійного проживання з ОСОБА_3 (справа № 644/ 3386/18).

Посилаючись на ст. ст. 1258, 1272 ЦК України, правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові 26.06.2019 р. по справі № 565/1 145/17, «вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, ЗОКРЕМА: 1) тривала хвороба спадкокоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність повіту ТОЩО» , звертаючи увагу суду на те, що під час викладення своєї правової позиції Верховний Суд двічі наголосив на тому, що наведений ним перелік поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не є вичерпним та суди, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, самостійно досліджують та встановлюють поважність такої причини, позивач наголошує на поважність пропуску строку для прийняття спадщини нею, ОСОБА_1 , після ОСОБА_3 .. Обумовлює це твердження наступними обставинами:

1. На час смерті ОСОБА_3 його єдиними кровними родичами були ОСОБА_5 та ОСОБА_28 , які не знали й не могли дізнатися своєчасно про його смерть через проживання зі спадкодавцем у різних країнах;

2.В зв`язку з анексією Російською Федерацією Автономної Республіки Крим частини Донецької та Луганської областей відносини між Україною та РФ з весни 201 ускладнені;

3. ОСОБА_5 була інвалідом 2-ї групи, не здатною до самостійного пересував та проживання без сторонньої допомоги, через що вона не мала змоги приїхати до іншого міста й країни для з`ясування долі свого родича. Щоденний догляд за Божковою А1 здійснювала позивач - її донька - ОСОБА_28 , яка через необхідність постійного щоденне догляду за матір`ю також була позбавлена можливості приїхати до України та відшукати свого троюрідного брата, який перестав виходити на зв`язок.

4.Дізнавшись про смерть ОСОБА_3 . ОСОБА_5 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, чим виявила своє бажання прийняти спадщину після свого двоюрідного племінника (копія нотаріально посвідченої заяви про прийняття спадщини та відповіді 4-ї ХДНК додає).

5. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла, не встигши оформити своїх спадкових після ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_5 найближчим та єдиним кровним родич ОСОБА_3 є позивач, ОСОБА_1 .

У судове засідання представник позивача - ОСОБА_29 надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, судове засідання, призначене на 17.05.2021 року о 13-30 провести у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 надала в судове засідання нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ). Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_30 надав в судове засідання заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність та ухвалити рішення, заперечень проти задоволення позову не надав.

Представник відповідача - ХМР у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав, повідомлений належним чином про дату та час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання повістки, прийнятої 19.04.2021 року Департаментом діловодства Відділу з питань звернень юридичних осіб Харківської міської ради.

Представник громадянки ОСОБА_31 ( ОСОБА_30 ), яка раніше ( ВХ № 1612/21) надала до справи заяву про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надав у судове засідання заяву про залишення вказаної заяви без розгляду, тобто не просить залучити ОСОБА_31 до участі у справі в якості 3 особи.

Вивчивши пояснення позивача, матеріали справи, дослідив надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з доведеністю позовних вимог, наданням позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження викладених ним фактичних обставин справи та за відсутністю будь-яких доказів сторони відповідачів на спростування наведеного позивачем. Тобто, кожна фактична обставина, викладена вище, має документальне підтвердження ( том. 1). При дослідженні судом наданих доказів, у суду не виникло жодного сумніву у їх належності та допустимості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору , а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 надала належні та допустимі докази того, що є поважні причини пропуску надання заяви про прийняття спадщини, що її проживання за межами України в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилася як на підставу своїх вимог.

На спростування даних, що Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на майно, що залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України ОСОБА_3 , відповідачами належних доказів не надавалося суду, іншими особами такої інформації не повідомлялося. У встановлений законом 6-місячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, що підтверджено допустимими та відносними доказами, про що викладено вище.

На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,11, 264 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Харківської міської Ради, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -задовольнити.

Визначити громадянці РФ ОСОБА_1 , як спадкоємцю за законом в порядку ст.1265 Цивільного кодексу України після громадянина України ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відчислювати додатковий строк на прийняття спадщини з дня набрання чинності цього рішення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Матвієвська Г.В.