Провадження № 4-с/638/107/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого Цвіри Д.М., за участю секретаря судового засідання Варданян К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харків скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), -

В С Т А Н О В И В :

05 березня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), обґрунтована неправомірністю складених виконавцем розрахунків заборгованості скаржника по сплаті аліментів. В обґрунтування скарги зазначено, що на виконання судового рішення у справі № 638/13612/18 від 23 січня 2019 року, яким з скаржника на користь ОСОБА_2 було присуджено до стягнення аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 2 800,00 грн., щомісяця, починаючи стягнення з 18.09.2018 року до досягнення дітьми повноліття, скаржником перераховувались виплати по аліментам на карткові рахунки, які відкриті на ім`я його дітей, що підтверджується відповідними квитанціями які були враховані державним виконавцем під час складання розрахунків заборгованості: станом на 01.02.2020 року, згідно із яким сума заборгованості складала -30900,00 грн., та станом на 01.06.2020 року, згідно із яким сума заборгованості складала - 42100,00 грн.

Однак, на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 в якій нею було повідомлено про те, що за весь період стягнення аліментів починаючи з 18.09.2018 року до неї від скаржника як боржника, надходили лише дві виплати у березні 2019 року: 1 400,00 грн., та 1 120,00 грн., державним виконавцем був складений розрахунок заборгованості станом на 01.02.2021 року, в якому відображено сплату скаржником за весь період починаючи з 18.09.2018 року аліментів на суму 2520,00 грн. у березні 2019 року, тобто без урахування сплачених ним аліментів на карткові рахунки, які відкриті на ім`я його дітей, у зв`язку із чим вважає, що такі розрахунки держвиконавця є неправомірними.

Крім того, аліменти на утримання дітей присуджені до стягнення до досягнення ними повноліття. 09 грудня 2020 року його донці ОСОБА_3 виповнилось вісімнадцять років, однак, як вбачається з розрахунку виконавця, сума заборгованості скаржника по аліментам за грудень 2020 року, січень 2021 року, нарахована по 2 800,00 грн. щомісяця, тобто на двох дітей.

Посилаючись на наведені обставини, вважає, що сума його заборгованості по аліментам за період з 18.09.2018 року по 01.03.2021 року становить 55660,27 грн., з огляду на що просив суд:

- скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 у ВП №59129865 станом на 01.06.2020 року та станом на 01.02.2021 року, та визначити розмір заборгованості аліментів ОСОБА_1 у ВП №59129865 станом на 01.03.2021 року у сумі 55660,27 грн.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 13 квітня 2021 року у справі визначений новий суддя (Головуючий суддя (суддя-доповідач): Цвіра Д.М.

Матеріали справи на розгляд судді Цвіри Д.М. канцелярією суду передані 14 квітня 2021 року.

У поданому до суду відзиві на скаргу, державний виконавець заперечив проти її задоволення, зазначивши, що боржником ОСОБА_1 31.01.2020 року лише один раз було надано заяву про долучення до справи копій квитанцій про сплату грошових коштів на користь ОСОБА_2 , у зв`язку із чим державним виконавцем були долучені до справи квитанції і здійснений перерахунок заборгованості, та станом на 01.02.2020 року, заборгованість по аліментам склала 30900,00 грн. Вказана сума заборгованості боржником сплачена не була, та станом на 01.06.2020 рік сума заборгованості була нарахована у розмірі 42100,00 грн.

17.06.2020 року до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про те, що за увесь час з 18.09.2018 року від боржника нею було отримано лише дві виплати у березні 2019 року: 1 400,00 грн. та 1 120,00 грн. шляхом поштового переказу АТ «Укрпошта», у зв`язку із чим виконавцем був здійснений перерахунок заборгованості, та станом на 01.06.2020 року, сума заборгованості склала 54600,00 грн. Посилаючись на правомірність складених розрахунків, які вчасно боржником у встановленому законом порядку не оскаржувались, у зв`язку із чим ним пропущений строк звернення до суду, просив відмовити у задоволенні скарги.

У поданих до суду запереченнях на скаргу, стягувач ОСОБА_2 заперечила проти задоволення вимог скарги, зазначивши, що за весь період з 18.09.2018 року і до 01.02.2021 року, боржником було сплачено лише 2520,00 грн., що було відображено у розрахунку держвиконавця. Надані боржником фото роздруківок квитанцій про перерахування коштів не є належними доказами у справі, оскільки пересилання коштів іншою особою, а не боржником, на рахунок іншої особи, яка не є стягувачем, незалежно від призначення платежу, не може вважатися сплатою аліментів, у зв`язку із чим вказані перекази не були враховані державним виконавцем як сплата аліментів. Крім того, сплата коштів боржником на банківські рахунки, відкриті на ім`я дитини, не свідчить про виконання ним обов`язку по виконанню судового рішення про стягнення аліментів. Скасування розрахунків заборгованості та визначення розміру заборгованості по аліментам, не належить до повноважень суду. Також вважає, що заявлені скаржником вимоги підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Боржник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Анжела Дуденко, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, з урахуванням наданого відзиву.

Стягувач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з урахуванням наданих заперечень.

Неявка зазначених учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/13612/18 від 23 січня 2019 року, яке набрало законної сили, були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, та з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) стягнуті аліменти на утримання дітей:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 2 800,00 (дві тисячі вісімсот ) грн., щомісяця, починаючи стягнення з 18.09.2018 року до досягнення дітьми повноліття.

В мотивувальній частині вищевказаного рішення судом зазначено про те, що суд вважає справедливою суму аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1 400 грн на одну дитину, що буде достатнім для забезпечення матеріальних потреб дитини.

Не є спірною обставиною у справі, що на підставі виконавчого листа № 638/13612/18, виданого на підставі вищевказаного судового рішення, Шевченківським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), було відкрито виконавче провадження № 59129865.

Згідно із розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 , згідно виконавчого листа № 638/13612/18 від 13.05.2019 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, за період з 18 вересня 2018 року по січень 2020 року, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2020 року складає 30900,00 грн.

За кожен місяць з вересня 2018 року по січень 2020 року включно, нараховані до сплати аліменти у сумі по 2800,00 грн. щомісяця (у вересні 2018 року, - у сумі 1 120,00 грн.).

В графі «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» зазначені суми: березень 2019 року 2520,00 грн.; липень 2019 року 4000,00 грн.; серпень 2019 року 1000,00 грн.; вересень 2019 року 1000,00 грн.; жовтень 2019 року - 3000,00 грн.; листопад 2019 року 3500,00 грн.

Всього сплачено аліментів на суму 15020,00 грн. (а.с. 76).

В розрахунку зазначено про надання боржником квитанцій про сплату аліментів. Наведена обставина не є спірною, та підтверджується копією заяви боржника від 30.01.2020 року про долучення до матеріалів справи копій квитанцій про сплату аліментів (а.с. 71).

Згідно із розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 , згідно виконавчого листа № 638/13612/18 від 13.05.2019 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, за період з 18 вересня 2018 року по травень 2020 року, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2020 року складає 42100,00 грн.

За кожен місяць з вересня 2018 року по травень 2020 року включно, нараховані до сплати аліменти у сумі по 2800,00 грн. щомісяця (у вересні 2018 року, - у сумі 1120,00 грн.).

В графі «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» зазначені суми: березень 2019 року 2520,00 грн.; липень 2019 року 4000,00 грн.; серпень 2019 року 1000,00 грн.; вересень 2019 року 1000,00 грн.; жовтень 2019 року - 3000,00 грн.; листопад 2019 року 3500,00 грн.

Всього сплачено аліментів на суму 15020,00 грн. (а.с. 75).

Згідно із розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 , згідно виконавчого листа № 638/13612/18 від 13.05.2019 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, за період з 18 вересня 2018 року по травень 2020 року, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2020 року нарахована у сумі 54600,00 грн.

За кожен місяць з вересня 2018 року по травень 2020 року включно, нараховані до сплати аліменти у сумі по 2800,00 грн. щомісяця (у вересні 2018 року, - у сумі 1120,00 грн.).

В графі «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» зазначено: березень 2019 року 2520,00 грн.

Всього сплачено аліментів на суму 2520,00 грн. Сукупний розмір заборгованості 54600,00 грн. (а.с. 68).

17.06.2020 року до відділу ДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_2 в якій зазначено про те, що за весь час з 18.09.2018 року до неї від боржника надійшли дві виплати: 1400,00 грн. у березні 2019 року, та 1120,00 грн. також у березні 2019 року шляхом поштового переказу Укрпоштою, просила не враховувати будь-які інші чеки та квитанції оскільки до стягувача інших виплат по аліментам (ВП 59129865) не надходило (а.с. 69).

Згідно із розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 , згідно виконавчого листа № 638/13612/18 від 13.05.2019 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, за період з 18 вересня 2018 року по січень 2021 року, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2021 року нарахована у сумі 77000,00 грн.

За кожен місяць з вересня 2018 року по січень 2021 року включно, нараховані до сплати аліменти у сумі по 2800,00 грн. щомісяця (у вересні 2018 року, - у сумі 1120,00 грн.).

В графі «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» зазначено: березень 2019 року 2520,00 грн.

Всього сплачено аліментів на суму 2520,00 грн. Сукупний розмір заборгованості 77000,00 грн. (а.с. 67).

За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі виконавчого листа № 638/13612/18, виданого на підставі судового рішення у справі № 638/13612/18 від 23 січня 2019 року, яким зі скаржника на користь ОСОБА_2 було присуджено до стягнення аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 2 800,00 грн., щомісяця, починаючи стягнення з 18.09.2018 року до досягнення дітьми повноліття, Шевченківським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), було відкрито виконавче провадження № 59129865, в ході виконання якого 30 січня 2020 року, боржником ОСОБА_1 , державному виконавцеві були подані копії квитанцій на підтвердження сплати ним аліментів, які державним виконавцем були прийняті, та з урахуванням яких і у відповідності до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», ним був здійснений перерахунок заборгованості, внаслідок чого, сума заборгованості по аліментам за період з 18 вересня 2018 року по січень 2020 року, станом на 01.02.2020 року, складала -30900,00 грн., а станом на 01.06.2020 року (за період з 18 вересня 2018 року по травень 2020 року) - 42100,00 грн.

Також, державним виконавцем був складений розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 , згідно виконавчого листа № 638/13612/18 від 13.05.2019 року, за період з 18 вересня 2018 року по травень 2020 року включно, в якому було зазначено про те, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2020 року нарахована у сумі 54600,00 грн. В графі «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» зазначено лише - березень 2019 року 2520,00 грн. (а.с. 68).

17.06.2020 року до відділу ДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_2 в якій було зазначено про те, що за весь час з 18.09.2018 року до неї від боржника надійшли дві виплати: 1400,00 грн. у березні 2019 року, та 1120,00 грн. також у березні 2019 року, та остання просила не враховувати будь-які інші чеки та квитанції оскільки до стягувача інших виплат по аліментам (ВП 59129865) не надходило (а.с. 69).

Державним виконавцем був складений розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 , згідно виконавчого листа № 638/13612/18 від 13.05.2019 року, в якому вказано, що за період з 18 вересня 2018 року по січень 2021 року включно, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2021 року нарахована у сумі 77000,00 грн. За кожен місяць з вересня 2018 року по січень 2021 року включно, нараховані до сплати аліменти у сумі по 2800,00 грн. щомісяця (окрім вересня 2018 року, в якому сума аліментів - 1120,00 грн.).

В графі «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» зазначено: березень 2019 року 2520,00 грн. (а.с. 67).

Скаржник не погоджується із вказаними розрахунками заборгованості станом на 01.06.2020 року, та станом на 01.02.2021 року, оскільки державним виконавцем до них не були включені сплачені боржником кошти в рахунок сплати аліментів, які сплачувались на рахунок відкритий на ім`я дитини згідно наданих ним квитанцій, а також не виключена сума аліментів, яка припадала на дитину, яка у грудні 2020 року досягла повноліття.

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи, суд виходить з вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦП К України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржником вказаних процесуальних норм не дотримано, та не доведено/не підтверджено жодними допустимими, належними, тобто такими, які містили б інформацію щодо предмета доказування, доказами, факту сплати зазначених ним сум в рахунок сплати аліментів на виконання судового рішення у справі № 638/13612/18, невключення/виключення яких державним виконавцем до спірних розрахунків, він вважає протиправним.

Так, додані боржником до скарги копії численних квитанцій, роздруківок, тощо, на підтвердження перерахування ним грошових коштів в рахунок сплати аліментів, є практично нечитабельними, та не дають можливості встановити інформацію про платника, суми грошових коштів та їх отримувача, а також рахунки та осіб на яких їх відкрито.

Відомості про рахунки відкриті на ім`я стягувача та боржника у виконавчому провадженні № 59129865, чи дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали справи не містять, що взагалі позбавляє суд можливості перевірити повідомлені боржником обставини.

З наявних в матеріалах справи матеріалів вбачається ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження ще у лютому 2021 року, разом з тим, відомостей про вжиття ОСОБА_1 будь-яких заходів щодо отримання відповідної інформації (доказів), звернення до виконавця за їх отриманням, та наслідки таких звернень, суду також не надано. Клопотань про витребування доказів судом у разі неможливості отримання їх самостійно, скаржником також не заявлялось.

У зв`язку із наведеним, суд не вбачає протиправності в діях/бездіяльності державного виконавця щодо невключення/виключення у спірних розрахунках заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 01.06.2020 року, та станом на 01.02.2021 року, сум грошових коштів згідно наданих боржником квитанцій, що могло б свідчити про порушення його законних прав чи інтересів.

З приводу тверджень скаржника про протиправність продовження нарахування виконавцем заборгованості по аліментам у твердій грошовій сумі 2800,00 грн. після досягнення ІНФОРМАЦІЯ_5 повноліття одним з дітей, то суд зазначає, що відповідно до частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 183 СК України, якою унормовано визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Таким чином, аліменти визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, і таке правило стосується

Таким чином, стягнення аліментів визначених у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на двох і більше дітей, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, здійснюється якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

Натомість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі унормоване статтею 184 СК України.

Відповідно до частини 1 ст. 148 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 192 СК України передбачена також можливість зміни розміру аліментів , та згідно із ч. 1 цієї статті, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/13612/18 від 23 січня 2019 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 2 800,00 грн., щомісяця, починаючи стягнення з 18.09.2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, вищевказаним судовим рішенням яке скаржником не оскаржувалось та набрало законної сили, було присуджено до стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі 2 800,00 грн., щомісяця, починаючи стягнення з 18.09.2018 року до досягнення дітьми повноліття.

При цьому в мотивувальній частині вищевказаного рішення судом було роз`яснено сторонам, що відповідно до ст. 80 та ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Як вже було зазначено вище, частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів, визначений за вищевказаним рішенням суду, може бути зменшений за рішенням суду за позовом за позовом ОСОБА_1 , як платника аліментів.

Натомість частиною 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначений порядок стягнення аліментів, передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

У зв`язку із наведеним, враховуючи, що нарахування заборгованості по аліментам виконавцем здійснюється у розмірі, визначеному виконавчим документом, протиправності в таких діях виконавця суд також не вбачає, та відмовляє у задоволенні скарги у повному обсязі.

Стосовно доводів стягувача про те, що заявлені боржником вимоги у цій справі підлягають розгляду в порядку позовного провадження, то суд зазначає, що відповідно до частини першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Оскільки заявник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може розглядатися у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачений розділом VII ЦПК України.

До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц, провадження № 14-192цс18; від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19.

Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 05 серпня 2020 року у справі №464/6206/18, провадження № 61-18142св19.

Тобто, у вказаній категорії справ платник аліментів вправі обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`являти позов на загальних підставах, що узгоджується з пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 (з відповідними змінами) і підтверджується судовою практикою Верховного Суду.

Отже, помилковими є доводи про те, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів підлягають вирішенню судом лише у порядку позовного провадження.

Аналогічний правовий висновок був наведений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 (провадження № 61-15422св20).

Керуючись ст. 18,19,22 Закону України "Про виконавче провадження",ст. 439 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суддя Д.М. Цвіра