Дата документу 11.05.2021
Справа № 937/4131/20
Провадження № 2о/937/4/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Іваненко О.В.,

за участю присяжних: Баляба Т.М., Іващенко О.І.,

за участю секретаря - Захарової І.І.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

за участю представника заявника - адвоката Костишак С.В.,

за участю зацікавленої особи - Мистюк Т.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Костишак Сергій Вікторович, за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ

Заявник ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Костишак С.В. звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що у березні 2001 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 поїхала до м. Ростов-на-Дону Російської Федерації на заробітки. ОСОБА_3 дзвонила своїй дочці ОСОБА_1 із різних номерів мобільних операторів, та повідомила, що влаштувалася на роботу до хлібного магазину продавцем. Дзвінки від ОСОБА_3 ставали все рідше і рідше та незабаром зовсім зникли. Заявник неодноразово намагалася їй додзвонитись але її зусилля виявилися марними, всі номери мобільних операторів ОСОБА_3 були вимкнуті. Останній раз розмовляла з нею по телефону в середині червня 2010 року. З того часу будь-який зв`язок був втрачений, ОСОБА_3 жодного разу не зателефонувала, її номер телефону був вимкнений. ОСОБА_3 не надсилала листів, не повідомила іншим способом про місце її перебування. У 2011 року заявник звернулася з заявою за фактом зникнення безвісті ОСОБА_3 до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області. У вересні 2019 року заявник знову звернулася з заявою за фактом зникнення безвісті ОСОБА_3 до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області та була заведена оперативно-розшукова справа «Розшук» №57131911. Проведеними слідчими діями та розшуковими заходами правоохоронним органам встановити місце знаходження ОСОБА_3 не вдалося, як і отримати достовірні дані, що її немає в живих. Після зникнення ОСОБА_3 залишилося нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Почали накопичуватись борги за комунальні послуги та заявником було сплачено борг за комунальні послуги в повному обсязі. Визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою необхідно для укладення договорів на комунальні послуги, та здійсненню заходів по утриманню майна (встановлення опіки) квартири. Про місце перебування ОСОБА_3 немає відомостей більше року, тому заявник просить суд визнати ОСОБА_3 безвісно відсутньою з 01 червня 2012 року.

Заявник та її представник в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі та заявниця зазначила, що останній раз вона розмовляла із ОСОБА_3 по телефону у травні 2012 року.

Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що мешкала разом із ОСОБА_3 в одному під`їзді у будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 вона останній раз бачила в 2008 році, коли вона поїхала на заробітки за кордон. Довгий час квартирою ОСОБА_3 опікується ОСОБА_1 , яка сплачує комунальні послуги за квартиру.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін та присяжних, які підтримали заяву та не заперечували проти її задоволення, свідка суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 та копією свідоцтва про одруження НОМЕР_2 (а.с.6).

Згідно позовної заяви ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в Україні в Кіровоградській області Гайворонського району с. Могильне, та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , у березні 2001 року, поїхала до м. Ростов-на-Дону Російської Федерації на заробітки. Останній раз ОСОБА_3 виходила на зв`язок середині червня 2010 року.

Згідно листа Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 12.08.2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 16.07.2019 року відомості щодо зникнення безвісті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстровано до ЖРЗПЗ Мелітопольського МВ ГУМВС в Запорізькій області від 02.12.2011 за №7183 та прийнято рішення про відмову (а.с.14).

Згідно листів Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 19.03.2020 року, 14.05.2020 року, 12.04.2021 року, 11.09.2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 щодо встановлення місцезнаходження її матерів ОСОБА_3 подію було зареєстровано до ЄО №23824, 12.09.2019 року внесено відомості до ЄРДР за №0002563 за ч.1 ст.115 КК України, 20.09.2019 року була заведена оперативно-розшукова справа «Розшук» № 57131911. Проведеними слідчими діями та розшуковими заходами встановити місце знаходження ОСОБА_3 не виявилося можливим.

Судом згідно матеріалів справи та довідки ММБТІ №4446 встановлено, що після зникнення ОСОБА_3 залишилося нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що оголосити безвісно відсутньою ОСОБА_3 необхідно заявнику для можливості укладення договорів на комунальні послуги, та здійсненню заходів по утриманню майна (встановлення опіки) квартири.

Згідно листа ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 12.09.2012 року на підставі виконавчого листа №2-3821/09 від 30.09.2011 року відносно ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено до Мелітопольського міськрайонного суду подання про оголошення ОСОБА_3 у розшук. Заявником було сплачено борг за комунальні послуги в повному обсязі та 13.02.2012 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду.

Згідно довідки УДМС України в Запорізькій області громадянка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 документована паспортом громадянами України серії НОМЕР_3 від 09.10.1997р., який було знищено у квітні 2009 року (акт №6) в зв`язку з виїздом ОСОБА_3 на постійне проживання до Російської Федерації (а.с.41).

Згідно довідки Державної прикордонної служби України 19.03.2021 року, відомостей про перетинання державного кордону гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.

Згідно ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутньою, оскільки факт зникнення останньої підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Також враховуючи наявні матеріали справи, пояснення заявника, останнім днем отримання відомостей про місце перебування ОСОБА_3 є травень 2012 року, відповідно, початком безвісної відсутності ОСОБА_3 слід вважати дату - 01.06.2012 року.

У той же час суд наголошує, що згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином як не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

З огляду на це суд вважає за доцільне додатково роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 45 ЦК України та ч.1 ст.309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Згідно ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 259, 263-265, 305-309 ЦПК України, ст. 43ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Костишак Сергій Вікторович, за участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в Україні в Кіровоградській області Гайворонського району с. Могильне, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 - безвісно відсутньою з 01.06.2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко

Присяжні: Т.М. Баляба

О.І. Іващенко