Справа № 367/2852/21
Провадження №2/367/4124/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 квітня 2021 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бучанської міської державної нотаріальної контори про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування та визначення права на спадщинуза законом,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бучанської міської державної нотаріальної контори про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування та визначення права на спадщинуза законом, яка не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, позивачем не засвідчено належним чином копії документів, які додані до позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів заяви, до Бучанської міської державної нотаріальної контори 02 травня 2018 року зверталася ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

З відкриттям спадщини пов`язується виникнення у певних осіб прав спадкоємця, зокрема право прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття протягом встановленого строку, початок якого пов`язується із часом відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у законі.

Статтями 1261-1265 ЦК передбачено п`ять черг спадкування за законом, які у визначеному законодавством порядку закликаються до спадкування почергово.

Таким чином позивачу необхідно зазначити в позовній заяві коло всіх спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які претендують на прийняття спадщини та визначити останніх в якості відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачу до матеріалів позовної заяви необхідно надати для відповідачів копії позовної заяви та додатків до неї.

Разом з тим, районні у містах ради ( у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють, зокрема, управління рухомим та нерухомим майном, та іншими об`єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах.

Обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.

У разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом позивачу необхідно притягнути до участі у справі відповідну селищну, сільську, районну або міську раду, які і будуть представляти інтереси територіальної громади.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вказує, що у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Відповідачами у таких справах виступають органи влади (міська (сільська, селищна) рада, райдержадміністрація тощо), або інші особи (спадкоємці), які оспорюють чи не визнають право власності.

Позивач у своїй заяві відповідачем вказує Бучанську міську державну нотаріальну контору, яка не може бути відповідачем в даній категорії справ. Позивач жодним чином не обґрунтовує необхідність залучення до участі у розгляді справи в якості відповідача Бучанську міську державну нотаріальну контору, яким саме чином рішення у справі вплине на права, обов`язки чи законні інтереси Бучанської міської державної нотаріальної контори.

Таким чином, позивачу необхідно визначитися з належним відповідачем у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Разом з тим, всупереч наведеному вище, позовна заява не містить ціну позову.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати право власності на частку квартири загальною площею 53.2 кв. м. житловою площею 29.2 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ земельної ділянки площею 0, 1200 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Іванківський район, територія Оливської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

За аналізом наведених правових норм, зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду позивачі сплатили судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

У відповідності до положень ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом першим частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2021 року - 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Згідно з частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Позивачем судовий збір сплачено за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, що підтверджено квитанцією про сплату судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно здійснити доплату судового збору у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

При цьому, позивач повинен надати суду оригінал платіжного документа про сплату судового збору.

Крім того, відповідно до ст. 30 ЦПК України, встановлено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, з даного позову вбачається, що спір виник з приводу нерухомого майна, тобто даний позов необхідно пред`являти за місцем знаходження такого майна або, якщо позов заявлено відносно декількох об`єктів нерухомого майна - за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Проте, в даному випадку з наданого позову та його вимог, суд не має можливості визначити його підсудність та відкрити провадження у справі, так як заява не містить відомостей щодо оцінки майна, що є необхідним в даній категорії спору.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивачі не усунули недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, у випадку повернення позовної заяви позивачам, це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачам надати строк для їх усунення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, судд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бучанської міської державної нотаріальної контори про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування та визначення права на спадщинуза законом - залишити без руху.

Позивачам надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя Ю.В.Кравчук