Провадження № 2/522/3805/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.

за участю секретаря судового засідання Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2020 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 . Сторони офіційний шлюб не укладали, стосунки між ними погіршились та на даний час вони спільно не проживають, син проживає разом з позивачкою. З серпня 2019 року ОСОБА_3 почав навчання в Одеському морехідному коледжі рибної промисловості ім. Олексія Соляника. 17.08.2019 року позивач здійснила оплату 2 курсу навчання ОСОБА_4 в розмірі 17 000 гривень. Позивач звернулась до відповідача з проханням відшкодувати їй половину вищевказаних витрат на навчання, а саме 8 500 гривень. Відповідач відмовився брати участь у витратах на навчання їхнього сина, саме тому і подано даний позов. Також зазначено, що Позивачка піклується про дитину, намагається забезпечити дитині якісне харчування, лікування та догляд, купляє одяг, однак утримувати дитину самотужки надзвичайно складно. Відповідач, належним чином свої батьківські обов`язки по утриманню дитини не виконує, періодично надавав грошові кошти, але на даний час відповідач нехтує своїми обов`язками та не забезпечує дитину матеріально, у зв`язку з чим просила стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку) в місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Провадження у справі відкрито 11 грудня 2020 року та встановлено спрощений порядок розгляду справи з викликом сторін.

03 лютого 2021 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому зазначив, що з моменту припинення спільного проживання з Позивачем, добровільно сплачував на користь Позивача кошти на утримання дитини, на підтвердження надав довідку № 27/01 від 27 січня 2021 року видану ТОВ «Гідроенергоінвест» на ім`я ОСОБА_2 про підтвердження сплати аліментів в добровільному порядку згідно Заяви від 17.04.2012 року на користь ОСОБА_1 . Добровільні відрахування тривали до листопада 2020 року та були припинені у зв`язку з тим, що 04 листопада 2020 року виданий судовий наказ Вільшанського районного суду Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , щомісячно аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. У зв`язку з чим, просив стягувати 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо додаткових витрат, зазначив, що приймає участь у фінансуванні додаткових витрат дитини, періодично перераховуючи кошти на його картковий рахунок. В деяких випадках від Відповідача переказувала кошти ОСОБА_3 (мати Відповідача), на підтвердження надав копію квитанції про переказ коштів в сумі 3 000 грн. на ім`я ОСОБА_3 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги просили задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги просив задовольнити частково, стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу, у стягнення додаткових витрат у розмірі 8500 грн. 00 коп. просив відмовити.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступного.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07 травня 2004 року.

Сторони не реєстрували шлюб, разом не проживають, спільного побуту та господарства не ведуть.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає з матір`ю, що не оскаржувалось сторонами по справі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є батьком ще двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також, судом встановлено, що Вільшанським районним судом Кіровоградської області виданий судовий наказ по справі № 384/520/20 від 04 листопада 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Синюха, Вільшанського району, Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щомісяця аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 27 жовтня 2020 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а потім щомісяця аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2028 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В ході судового розгляду батько дитини надав згоду на сплату аліментів в розмірі 1/6 частини від доходу на утримання дитини, про що зазначив в письмовій заяві.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що з відповідача стягується аліменти на утримання двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу), тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Щодо стягнення додаткових витрат на дитину слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що 12 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та Одеським морехідним коледжом рибної промисловості імені Олексія Соляника укладено Договір № 270/19 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою. Одержувачем послуг зазначено ОСОБА_3 .

Як вбачається з копії квитанції № 0.0.180393764.1 від 17.08.2020 року ОСОБА_3 сплатив 17 000 гривень. Призначення платежу: Оплата за навчання, ОСОБА_3 2 курс відділення СВВ група 125 ф/навчання денна.

Як зазначає позивачка, відповідач має постійний заробіток за основним місцем роботи. Відповідач в позасудовому порядку участі у додаткових витратах брати відмовляється.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини нею сплачено кошти за навчання.

Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі № 336/1488/19.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина. Навчальний заклад Одеський морехідний коледж рибної промисловості імені Олексія Соляника було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

Ураховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача з 30.11.2020 року.

При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на корить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в сумі 840 (вісімсот сорок) 80 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14 травня 2021 року.

Суддя Л.М. Чернявська