Постанова

Іменем України

12 травня 2021 року

м. Київ

справа № 766/12921/20-ц

провадження № 61-3541св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2020 року

у складі судді Булах Є. М. та постанову Херсонського апеляційного суду

від 09 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Чорної Т. Г., Пузанової Л. В., Склярської І. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру

АДРЕСА_1 . Із заявою про прийняття спадщини

до нотаріуса звернулася дочка померлої, а саме її тітка - ОСОБА_2 . Вона відповідно до положень статті 1266 ЦК України має право на ту частку спадщини, яка б належала за законом її батькові - ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час бойових дій на сході України та був сином спадкодавця.

Бажаючи отримати належну за законом частину спадщини, вона у серпні 2020 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі за правом представлення, проте їй було відмовлено у зв`язку

з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що за станом здоров`я, яке потребує тривалого лікування та комплексного обстеження, припинення міжобласного автомобільного і залізничного сполучення у зв`язку з встановленням карантину з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19, внаслідок чого вона не змогла тривалий час виїхати з м. Одеси, місця її постійного проживання, до місця відкриття спадщини, відсутність грошових коштів для звернення до нотаріуса, а також пропуск нею строку на незначний термін, ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті

ОСОБА_3 тривалістю у три місяці.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2020 року, з урахуванням ухвали цього самого суду від 28 грудня 2020 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка, як спадкоємець за законом за правом представлення після смерті

ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі - ОСОБА_3 , пропустила установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на момент її смерті вона проходила тривале медичне обстеження, внаслідок чого у неї було виявлено рідкісну хворобу. Крім того, вона не могла тривалий час виїхати з м. Одеси, місця свого постійного проживання, до місця відкриття спадщини у зв`язку припиненням міжобласного автомобільного та залізничного сполучення внаслідок встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Херсонського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2020 року- без змін.

Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також вказав, що поважність причин пропуску строку позивачкою для подання заяви про прийняття спадщини підтверджені належними та допустимими доказами, які судом вірно оцінені. Стан здоров`я позивачки, а саме онкологічне захворювання, є саме тією непереборною обставиною, що виникла незалежно від її волі, пов`язана з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Крім того, запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19 також обмежив дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини. При цьому строк, який пропустила позивачка, є незначним, так як із заявою до нотаріуса за місцем відкриття спадщина вона звернулася 13 серпня 2020 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати

й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали

з Херсонського міського суду Херсонської області. Клопотання

ОСОБА_2 про зупинення дії рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2020 року, задоволено. Дію рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2020 року зупинено до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

У березні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про задоволення позову, оскільки належним чином не дослідили усіх обставин справи. Її мати -

ОСОБА_3 померла до встановлення карантинних обмежень, а тому позивачка не була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса

з відповідною заявою. При цьому позивачка була присутня на похороні спадкодавця. Зазначені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є неповажними, вона не перебувала на стаціонарному лікуванні, а тому мала можливість в межах визначеному законом шестимісячного строку звернутися до нотаріуса із заявою. Крім того, карантинні обмеження не були абсолютними, нотаріальні контори

не припиняли своєї роботи, а міжміське автомобільне та залізничне сполучення було припинено лише на незначний проміжок часу.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1

на касаційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржувані судові рішення

є законним та обґрунтованим, а доводи касаційної скарги - безпідставними. Вона тривалий час проходила медичне обстеження, за результатами якого у неї була виявлена рідкісна онкологічна хвороба,

яку важко діагностувати, симптомами якої є сильні головні болі,

погіршення зору, неврологічні розлади та розлади ендокринної системи, запаморочення, галюцинації, нудота, шум в вухах, напади епілепсії, розлади свідомості, провали у пам`яті, проблеми з координацією. Крім того, відсутність транспортного сполучення між м. Одесою, де вона постійно проживає, та місцем відкриття спадщини у зв`язку з запровадженим на всій території України карантину з метоюзапобігання поширенню COVID-19, а також недійсність її паспорту, скрутне матеріальне положення, так як кошти витрачалися на ліки, у сукупності є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи особи, яка подала відповідь на відзив

У квітні 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_2 надіслала відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якій зазначено, що карантинні обмеження повністю перестали існувати 23 травня 2020 року, тобто позивачці нічого не заважало у період після смерті спадкодавця, а саме з 01 лютого 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також після 23 травня 2020 року звернутися

до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Позивачка зазначала, що саме сукупність наведених нею причин призвели до пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, проте така сукупність обставин судами попередніх інстанцій не розглядалася, лише хвороба позивачки була визнана поважною.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України

у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада

2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку, позивачка зазначила, що вона тривалий час проходила медичне обстеження, за результатами якого у неї була виявлена рідкісна онкологічна хвороба, яку важко діагностувати, симптомами якої є сильні головні болі, погіршення зору, неврологічні розлади та розлади ендокринної системи, запаморочення, галюцинації, нудота, шум в вухах, напади епілепсії, розлади свідомості, провали в пам`яті, проблеми з координацією. Також вказувала на відсутність транспортного сполучення між м. Одесою, де вона постійно проживає, та місцем відкриття спадщини у зв`язку з запровадженим на всій території України карантину з метою запобігання поширенню на території України COVID-19. Крім того, строк який вона пропустила, є незначним, оскільки із заявою до нотаріуса за місцем відкриття спадщини вона звернулася 13 серпня 2020 року, а спадкодавець, її бабуся -

ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивачка, як спадкоємець за законом за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі - ОСОБА_3 , пропустила на незначний термін установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на момент її смерті вона проходила тривале медичне обстеження, внаслідок чого у неї було виявлено рідкісну хворобу. Крім того, вона не могла тривалий час виїхати

з м. Одеси, місця свого постійного проживання, до місця відкриття спадщини - м. Херсон у зв`язку припиненням міжобласного автомобільного та залізничного сполучення внаслідок встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19.

При цьому поважність причин пропуску строку позивачкою для подання заяви про прийняття спадщини підтвердженні належними та допустимими доказами, які судами вірно оцінено відповідно до положень статті 89 ЦПК України.

Отже, стан здоров`я позивачки є саме тією непереборною обставиною, що виникла незалежно від її волі, пов`язана з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Крім того, запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19 також обмежив дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують на законність судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).

Посилання касаційної скарги на те, що суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення без урахування правового висновку, викладеному

у постанові Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 172/888/18-ц, провадження № 61-15356св19, безпідставні, так як у цій справі інші фактичні обставини, а саме те, що позивач обґрунтовував поважність причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини лише наявністю у нього тяжкої хвороби, які суд визнав неповажними, тоді як у справі, яка переглядається, суд, визнаючи причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, виходив не лише зі стану здоров'я позивачка, а із інших об'єктивних та непереборних перешкод, зокрема, встановлення карантинних обмежень на території України.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня

2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 09 лютого

2021 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Херсонського міського суду Херсонської області

від 18 грудня 2020 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник