Справа №522/5478/18
Провадження №2/522/2607/21
УХВАЛА

17 травня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (с.Бойчука А.В.) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою суду від 30.03.2018 року відкрито провадження у справі.

У зв`язку із закінченням повноважень судді Бойчука А.Ю., що був призначений на посаду судді у межах п`ятирічного строку, до обрання судді ОСОБА_2 на посаду судді безстроково у визначеному законом порядку, на підставі Розпорядження №663/19 від 29 січня 2019 року керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси Німас І.Я. про передачу справ на повторний автоматичний розподіл, та на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, було здійснено повторний авторозподіл справи.

Справа в порядку авторозподілу надійшла до провадження ОСОБА_4 29.01.2019 року.

Ухвалою суду від 27.02.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого судового засіданні на 20.05.2019 року.

20.05.2019 року представником ОСОБА_1 адвокатом Гузь Г.В. надано суду клопотання про призначення судової психолого-психіатричної експертизу з метою визначення психічного стану ОСОБА_1 станом на момент укладання кредитного договору від 30.03.2011 року і здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними та витребувати з КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» історію хвороби ОСОБА_1 . Також представник в клопотання просив звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору як інваліда 2-ої групи.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гузь Григорія Васильовича про призначення судової психолого-психіатричної експертизи задоволено.

05.07.2019 року до суду надійшли матеріали цивільної справи №522/5478/18 без виконання та клопотання експерта на 1-му аркуші.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року поновлено провадження за розглядом цивільної справи та призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 15.10.2019 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гузь Григорія Васильовича задоволено.

Ухвалено викликати та допитати у якості свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Витребувано з Університетської клініці: оригінали медичних карт стаціонарного хворого у відношенні ОСОБА_1 Витребувано з КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради: оригінали медичних карт стаціонарного хворого у відношенні ОСОБА_1 . Витребувано з поліклініці №6 м.Одеси: оригінал медичної карти амбулаторного хворого у відношенні ОСОБА_1 .

15.11.2019 року до суду надійшла копія медичної карки амбулаторного хворого №П-691 від 15.04.2015 року.

05.12.2019 року до суду надійшли оригінали чотирьох медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_1 (№2907/973 з 29.09.2009 року по 13.01.2009 року (73 стор.) №635-201 з 17.02.2012 року по 29.02.2012 року (38 стор.) №2185/555 з 28.04.2014 року по 12.05.2014 року (42 стор.) №974/268 з 24.02.2015 року по 11.03.2015 року (46 стор.)

28.12.2019 року до суду надійшов оригінал медичної картки №П-691 на 12 арк.

У підготовче засідання призначене на 13.01.2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача адвокат Гузь Г.В. надав суду заяву, в якій просив клопотання про призначення експертизи задовольнити, та провести її з урахуванням витребуваної експертизи справу розглядати за його відсутністю.

Представник ПАТ «ПриватБанк» у підготовче засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала про призначення експертизи з урахуванням медичної документації

Ухвалою суду від 13.01.2020 року за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Гузь Г.В. було призначено по справі комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

До суду 02.04.2020 року матеріали цивільної справи були повернуті до суду разом із клопотанням завідуючого КАСПЕ КНП «ООМЦПЗ» Одеської обласної ради Толмачова О.А. про витребування додаткових матеріалів, а саме: надання показів свідків та сторін процесу з відображенням психосоматичного стану та особливостей поведінки і висловлювань ОСОБА_1 на час ситуації, що досліджується судом по справі; покази свідків про мотиви та обставини складання даного кредитного договору.

З 01.04.2020 року по 10.04.2020 року суддя перебувала у відпустці та матеріали справи отримала 13.04.2020 року.

Ухвалою від 15.05.2020 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 22.06.2020 року.

В підготовче засідання призначене на 22.06.20 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 25.06.2020 року підготовче засідання було закрито, справу було призначено до судового розгляду по суті на 13.10.2020 року.

У судове засідання призначене на 13.10.2020 року сторони не з`явилися, представник відповідача 13.10.2020 року на електронну адресу суду надав заяву, в якій позов не визнав, заперечував проти позовних вимог, просив суд застосувати строки позовної давності, справу просив розглядати за відсутністю представника Банку.

Розгляд справи відкладено на 13.01.2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 13.01.2021 року по справі оголошено перерву до 03.03.2021 року, у зв`язку з заявою позивача про можливість мирного врегулювання спору.

У судове засідання призначене на 03.03.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 12.05.2021 року.

У судове засідання призначене на 12.05.2021 року ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Заяв щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не надано.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, 12.05.2021 року на електронну адресу суду надав заяву, в якій позов не визнав, заперечував проти позову, просив застосувати строки позовної давності. Зазначив, що провадження по зазначеній справі відкрито 30.03.2018 року, представник позивача неодноразово звертався до суду з клопотаннями про призначення судової психолого-психіатричної експертизи та про до допит у якості свідків лікарів, які судом були задоволені, проте експертиза по справі так і не була проведена, також не були опитані свідки. Також повідомив, що позивач виконав перед Банком свої зобов`язання за оспорюваним договором в повному обсязі, в підтвердження чого було надано довідку про відсутність заборгованості станом на 23.03.2021 року. Справу просив розглядати за відсутністю представника Банку.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 17.05.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст.257 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Верховний суд (цивільна юрисдикція) постановою від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, які суперечать завданню цивільного судочинства. Суд відповідно до ч.ч.3,4 цієї ж статті зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового розгляду. Ця норма закону повинна дисциплінувати позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулювати його належно користуватися як своїми процесуальними правами, так і процесуальними обов`язками.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

У контексті наведеного суд вбачає, що в розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Судом встановлено, що позивач та його представник не з`явилися у судові засідання: 03.03.2021 року та 12.05.2021 року, при цьому про розгляд справи були сповіщені належним чином та завчасно, доказів поважності причин неявки суду не надали.

Неявка позивача або ж його представника позбавили суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Законодавче формулювання частини п`ятої статті 223 ЦПК України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19).

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у березні 2018 року, позивач та його представник не цікавиться станом розгляду справи, не з`являється у судові засідання, не надає докази причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час, а також враховується відсутність згоди сторони відповідачів на розгляд такої справи по суті.

Окрім того, сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі представника позивача відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони представника позивача про розгляд справи.

При цьому поважність причин пропуску судових засідань, наведених позивачем, є необґрунтованими та суперечать правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), у якій зазначено, що правове значення має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. До таких висновків також дійшов ВС у постанові від 25.03.2020р. справа №521/10136/18.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для залишення даного позову без розгляду в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання сторони позивача.

У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 268, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 17.05.2021 року.

Суддя Домусчі Л.В.

17.05.2021