Номер провадження: 22-ц/813/2918/21
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо залучення до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог у цивільній справі за апеляційною скаргою представника Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» Широкоборода Сергія Миколайовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

До Приморського районного суду м. Одеси 22.10.2018 року звернувся ОСОБА_1 із позовом до Державного підприємства Міністерства оборони «Південьвійськбуд» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.08.2015 року наказом № 71 о/с його було призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки ТВО директора Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд».

31.12.2015 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади.

У день звільнення розрахунок з позивачем Державним підприємством Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» проведений не був. Станом на момент звернення до суду заборгованість із заробітної плати позивача становить 18 331 грн. 55 коп.

Також позивач зазначив, що оскільки станом на момент подання позовної заяви, відповідачем не виплачені належні позивачу при звільненні суми заробітної плати, то необхідно застосувати вимоги ст. 117 КЗпП України, відповідно до яких загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати складає 125509,12 грн.

Крім того, позивач зазначив, що протиправною бездіяльністю відповідача йому завдано моральну шкоду.

У подальшому, позивачем були уточнені позовні вимоги, де він зазначив, що з відзиву на позовну заяву він дізнався, що його не було звільнено з Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд».

Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу керівників державних підприємств) від 31 грудня 2015 року № 35-ДП ОСОБА_1 був відсторонений від виконання своїх посадових обов`язків відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2015 року по кримінальному провадженню № 1-кс/522/20085/15. Відповідно до цієї ухвали суду строк дії відсторонення від посади сплинув - 09.02.2018 року.

Строк відсторонення від посади продовжений не був, а тому позивач, після зміни запобіжного заходу з`явився до підприємства, проте до праці він допущений не був, про що був складений акт від 11.05.2016 року.

Такі дії відповідача він вважає незаконними, а тому враховуючи наведене позивач просив:

- стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 18 331,55 грн., яка складається з авансового звіту 11419,31 грн. та заробітної плати в розмірі 6912,24 грн.

- стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» на користь ОСОБА_1 109998,76 грн. середнього заробітку за весь час незаконного відсторонення від посади.

- стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» на користь ОСОБА_1 150 000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2018 року ОСОБА_2 задоволено, постановлено:

стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 18 331,55 (Вісімнадцять тисяч триста тридцять одну гривню 55 копійок), яка складається з авансового звіту 11419,31 грн. та заробітної плати у розмірі 6912,24 грн.

стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_1 ) 109998,76 (Сто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 76 копійок) середній заробіток за за весь час вимущеного прогулу.

стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_1 ) 150 000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень) моральної шкоди.

стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_1 ) 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

12 лютого 2019 року Державне підприємство Міністерство оборони України «Південьвійськбуд» було подано апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2018 року.

Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції та просить його скаувати, ухваливши нове рішення яким, відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» відмовити.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про витребування доказів. В обгрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що з метою доведення позиції відповідача, у зв`язку з посиланням на доказ у відзиві та через відсутність такого доказу в матеріалах справи просив суд витребувати у Концерну «Військессетменеджмент» належним чином завірену копію трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та Концерном «Військессетменеджмент», а також витребувати у ОСОБА_1 оригінал трудової книжки, наданої ним до позовної заяви, та оригінал акту про недопуск до праці з оригіналом опитання фізичної особи ОСОБА_3 від 06.12.2018 року, копії яких позивачем також було додано до позовної заяви.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.03.2019 року справу за апеляційною скаргою представника Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» Широкоборода Сергія Миколайовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди було призначено до розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05.11.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О.В., суддів: О.С. Комлевої, О.Г. Журавльова.

Розпорядженням № 5943 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.11.2019 року у відповідності до п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року суддею Князюком О.В. справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

15 квітня 2021 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу, для подолання перешкод у здійсненні судочинства. Відповідно до якого просив суд, визнати дії ДП Міністерства оборони України "Південьвійськбуд" зловживанням процесуальними правами спямованими на безпідставне затягування та перешкод розгляду справи і виконання судового рішення. Застосувати заходи процесуального примусу відповідно до статті 143 ЦПК України до ДП Міністерства оборони України "Південьвійськбуд".

В судове засідання 15 квітня 2020 року з`явився представник ДП Міністерства оборони України "Південьвійськбуд" - Широкобород С.М., ознайомившись з поданим клопотання ОСОБА_1 заперечував щодо його задоволення клопотання.

Протокольною ухвалою, суд, радячись на місці ухвалив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу, для подолання перешкод у здійсненні судочинства - відмовити.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне розглянути питання про залучення до участі у справі третіх осіб, а саме Концерн «Військессетменеджмент» та Міністерство оборони України.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу керівників державних підприємств) від 31 грудня 2015 року № 35-ДП ОСОБА_1 був відсторонений від виконання своїх посадових обов`язків відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2015 року по кримінальному провадженню № 1-кс/522/20085/15. Відповідно до цієї ухвали суду строк дії відсторонення від посади сплинув - 09.02.2018 року.

Згідно наказу т.в.о. виконуючого обов`язки Генерального директора Концерну «Військессетменеджемент» від 06.08.2015 року № 54-Ц прийнято ОСОБА_1 на основну посаду менеджера по роботі з підприємствами з 06.08.2015 року. З посадовим окладом 0,1 ставки згідно штатного розпису.

Апелянт звертає увагу колегії суддів на той факт, що у зв`язку з тимчасовим переведенням ОСОБА_1 до ДП МОУ «Південьвійськбуд». Трудовий договір з Концерном «Військессетменеджмент» не припинив свою дію, а отже роботодавцем ОСОБА_1 є саме Концерн, власником якого є Міністерство оборони України.

Згідно ч.1 п.1 ст. 365 ЦПК України у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Виходячи з вище наведеного, та зважаючи на те, що до справи не залучено усіх осіб, на яких може вплинути рішення суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залучити до участі у справі Концерн «Військессетменеджмент» та Міністерство оборони України у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Керуючись ст.ст. 365 ч.1 п.1, 389, 390 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залучити Концерн «Військессетменеджмент» (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ) до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Залучити Міністерство оборони України (03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6) до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе