Справа № 459/2418/20
Провадження № 2/459/159/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 , з участю третіх осіб: Червоноградська міська рада, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання незаконним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2020 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить визнати незаконним рішення №51979076 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 15.04.2020 р.

В обґрунтування позову послалася на те, що 10.04.2020 р. вона подала заяву до державного реєстратора в якій просила провести державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0036, проте оспорюваним рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 їй у цьому було відмовлено. Дане рішення державного реєстратора вважає неправомірним, та таким що порушує її право на реєстрацію права оренди земельної діялнки, яка перебуває у неї в оренді.

Ухвалою від 30.09.2020 р. судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

26.02.2021 р. задоволено клопотання відповідача про витребування доказів.

29.03.2020 року підготовче провадження закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті на 05.05.2021 року.

Сторони скористались своїми правами визначеними ст.ст. 178-179, 181 ЦПК України.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано.

12.10.2020 р. представник третьої особи Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав пояснення в якому зазначив, що внесення записів про речові права на нерухоме майно в Державному реєстрі належить безпосередньо до повноважень державних реєстраторів прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав або нотаріусів, органи юстиції з 01.05.2016 р. не входять в систему суб`єктів державної реєстрації прав та не наділені повноваженнями, що входять в обсяг позовних вимог. Окрім цього, 23.03.2021 р. також було подано додаткові пояснення, згідно яких останній зазначає, що рішення суду у даній справі не впливає на права та обов`язки Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

19.10.2020 р. представник третьої особи Червоноградської міської ради подав пояснення в якому щодо задоволення позову заперечив. Зазначив, що Червоноградська міська рада, як орган, що представляє територіальну громаду, не є учасником правовідносин щодо реєстрації права оренди позивача, яка є предметом судового розгляду. Окрім цього, пославшись на відомсті з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ствердив, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:008:0036) перебуває у власності територіальної громади м. Червонограда в особі Червоноградської міської ради. 10.02.2012 р. було зареєстровано право оренди позивача на вказану земельну ділянку, однак строк дії речового права закінчився 10.02.2015 р.. Також зазначив, що у постанові Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 р. за позовом Червоноградської міської ради до ФОП ОСОБА_3 про зобов`язання привести будівлю у попередній стан, суд зазначив, що між сторонами не було укладено додаткової угоди, договір оренди між сторонами поновлений не був та покликання ОСОБА_3 на те, що договір оренди поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, є безпідставними. Договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у Законі України «Про оренду землі». Таким чином, право оренди ОСОБА_3 земельної ділянки відсутнє, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, та не може бути зареєстроване.

05.05.2021 р. представник позивачки подав відповідь на відзив та пояснення третьої особи Червоноградської міської ради, в яких послався на те, що за позивачкою було зареєстровано право оренди на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:008:0036). Таке право не було знято з реєстрації, а тому вважає, що відповідно до ЗУ «Про оренду землі» договір договір (право) діє на час реєстрації. Вказані обставини, на його думку свідчать про те, що державний реєстратор порушив вимоги закону.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві. Зазначив, що договір оренди зареєстрований в реєстрі, вони здійснюють оплату за користування земельною ділянкою, а тому вважає, що вони є законними орендарями, відтак відповідачем порушено їхнє право. В 2011 р. було укладено нову угоду до договору оренди, на підставі якої земельний відділ зареєстрував договір оренди земельної ділянки. В подальшому строк дії даного договору оренди спливав у лютому 2015 р., а тому ними було подано клопотання 02.10.2014 р. про поновлення договору оренди. Державному реєстратору вони подали договір оренди земельної ділянки за 2011 рік. Додаткової угоди у них не було, оскільки Червоноградська міська рада їм такої не надала. Так як на даній земельній ділянці розташоване майно, що належить їм на праві приватної власності, на його думку договір оренди земельної ділянки поновлюється автоматично.

Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив у повному обсязі. Зазначив, що позивачкою у порушення вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» не було подано додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення, а також в порушення вимог п.5 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у договорі оренди наявні розбіжності у ЄДРПОУ орендодавця. Ствердив, що позивачкою було подано договір оренди земельної ділянки від 2011 р., як новий для проведення реєстрації.

Представник третьої особи Червоноградської міської ради, в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що договір оренди від 05.10.2011 р. був зареєстрований 10.02.2012 р.. На вказаній земельній ділянці позивачка має у приватній власності нежитлове приміщення площею 60 кв.м., проте самочинно реконструйовано дане приміщення до 124 кв.м.. Постановою Західного апеляційного господарського суду встановлено факт порушення позивачкою прав Червонограсдької міської ради.

Представник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомленим, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до витягу з Державного земельного каадстру про земельну ділянку №НВ-020 від 13.10.2020 р., та копії договору оренди земельної ділянки від 05.10.2011 р. встановлено, що власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер - :02:008:0036) є територіальна громада в особі Червоноградської міської ради. 05.10.2011 р. між Червоноградською міською радою (орендодавець) та підприємцем ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки строком на 3 роки, та 10.02.2012 р. такий зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Червонограді Львівської області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №00150. Строк дії речового права визначено до 10.02.2015 р..

15.04.2020 р. державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 розглянув заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 10.04.2020 р. за реєстраційним номером 39260914, подану ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0036 та документи, які були поданими для проведення державної реєстрації прав, та прийняв рішення про відмову у державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0036. Рішення мотивоване тим, що заявником не було подано додаткову угоду про поновлення договору оренди землі згідно ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а також в порушення вимог п. 5 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно відомостей з Державного земельного кадастру та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ідентифікаційний код юридичної особи орендодавця (власника земельної ділянки) відмінний від ідентифікаційного коду зазначеному в поданому заявником договорі оренди земельної ділянки.

Вказані вище обставини підтверджуються документами, які були поданими позивачкою до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права оренди вказаної вище земельної ділянки, та які були надані суду в порядку виконання ухвали від 26.02.2021 р. про витребування доказів.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 р. (справа №941/1594/19) апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2019 р., яким задоволено позов Червоноградської міської ради Львівської області до ФОП ОСОБА_3 про зобов`язання привести будівлю у попередній стан залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Слід зазначити, що преюдиційний характер для справи має вказане вище судове рішення.

Так з вказаного вище судового рішення апеляційної інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_3 самочинно здійснено реконструкцію будівлі кафе (площею 9,1 кв.м. та розміром 4,52 м. х 2,01 м.) на належній територіальній громаді м. Червонограда земельній ділянці (кадастровий номер :02:008:0036), в результаті чого порушено право власності Червоноградської міської ради, в добровільному порядку ФОП ОСОБА_3 не усунула допущені порушення. Покликання скаржника на приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі» про те, що договір оренди поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, є безпідставними, так як між сторонами не було укладено додаткової угоди, договір оренди між сторонами поновлений не був.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 1 закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом статей 6, 19 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора) право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено підстави для відмови в державній реєстрації прав.

Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора), яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Частиною шостою статті 33 цього Закону (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора) у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч.ч. 8, 11 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора) передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора), можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Учасниками справи не заперечується той факт, що між позивачкою та Червоноградською міською радою не було укладено додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення. Договір оренди від 05.10.2011 р., який зареєстрований 10.02.2012 р., поновлений не був, що також підтверджується встановленими обставинами у вказаному вище судовому рішенні господарського суду. Покликання представника позивачки на приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі» про те, що договір оренди поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, є безпідставними.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначений у ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора). Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора), перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п.1 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора), державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

В силу приписів п. 5 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора), наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями є підстави для відмови в державній реєстрації прав.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_3 від 10.04.2020 р. та документів, поданих для державної реєстрації прав, державним реєстратором було встановлені суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема ідентифікаційний код юридичної особи орендодавця (власника земельної ділянки) відмінний від ідентифікаційного коду зазначеному в поданому заявником договорі оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що в договорі оренди земельної ділянки від 05.10.2011 р. ідентифікаційний код орендодавця (Червоноградської міської ради) зазначений 04055920, що не відповідає дійсності, оскільки вірним ідентифікаційним кодом юридичної особи згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є - 26269722.

Обсяг досліджених судом доказів, переконливо свідчить про наявність правових підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про оренду землі» (у редакціях чинних на момент винесення оскаржуваного рішення державного реєстратора), таким чином суд приходить до висновку, що при винесенні державним реєстратором оскаржуваного рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, останній діяв у межах та у спосіб визначений законом.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість заявлених вимог, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, що сплачений позивачкою у даній справі, покладаються на останню у зв`язку з відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 141, 259, 264-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) до державного реєстратора прав на нерухоме майно Даньо Юрія Йосиповича ( АДРЕСА_3 ), з участю третіх осіб: Червоноградська міська рада (Львівська обл., м. Червоноград, пр. Шевченка, 19), Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) (, м. Львів, пл. Шашкевича, 1), про визнання незаконним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.05.2021 р.

Суддя: Н. Я. Отчак