Справа № 755/6524/21
Провадження № 2-о/755/338/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Іванині М.А.

розглянувши в окремому провадженні в судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб між ними, що зареєстрований 15 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1927.

Заяву обґрунтовують тим, що спільне сімейне життя у них не склалося через різні погляди на сімейні відносини, відсутність поваги та взаєморозуміння. На даний час подружні відносини між ними фактично припинилися, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважають, що їхній шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження є неможливим, оскільки це суперечить інтересам кожного, заходи щодо примирення подружжя є недоцільними. Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними немає, час на примирення не потрібен. Між ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні. Також між ними укладено договір про сплату аліментів на дитину.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку окремого провадження з викликом сторін.

Разом з заявою про розірвання шлюбу заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначили, що заявлені вимоги підтримують, просили розглянути справу у їх відсутність.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Згідно із частиною третьою статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

15 вересня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1927.

Від шлюбу сторони мають спільну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків від 05 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Величко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 140, сторони домовились про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, розмір та порядок сплати аліментів та участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Відповідно до пункту 3 Договору місце проживання дитини батьки визначили місцем проживання матері.

За змістом пункту 7 Договору аліменти сплачуються батьком щомісяця в розмірі

10 000,00 грн на утримання ОСОБА_4 , починаючи з моменту підписання договору і до 14 вересня 2033 року.

Згідно із пунктами 18, 19, 20 Договору батьки домовились, що реалізація їхніх батьківських прав буде відбуватися з урахуванням думки дитини. Батько має право на безперешкодне і необмежене у часі та місці спілкування з дитиною на території України та поза її межами. Батько має право на безперешкодне і необмежене у часі та місці спілкування з дитиною на території України та поза її межами.

Судом встановлено, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Заявники погоджуються розірвати шлюб за взаємною згодою, оскільки вважають, що примирення між ними є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам.

Відповідно до частини десятої статті 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом положень частини першої статті 51 Конституції України, частини першої статті 21 СК України, частини першої статті 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною третьою статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно із частиною третьою, четвертою статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи, що заяву про розірвання шлюбу подано за взаємною згодою подружжя, жоден з подружжя не відкликав заяву про розірвання шлюбу протягом встановлено законом строку, заявники наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно із статтями 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини восьмої статті 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Заявник ОСОБА_2 після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище.

Відповідно до положень статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи положення статті 113 ЦПК України, суд вважає за можливе відновити заявнику ОСОБА_2 після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 », що не порушує прав сторін.

Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, статтями 24, 55, 56, 109, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 142, 259, 263 - 265, 293-294, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 15 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1927.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Повне рішення суду виготовлено 12 травня 2021 року.

Суддя О.О. Хромова