Справа № 310/2210/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

при секретарі: Мудрак І. С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Стребіжа С. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 21. 11. 2019 року змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і аліменти стягуються у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

У даний час вона просить змінити розмір аліментів у зв`язку з тим, що їй стало відомо, що відповідач, будучи депутатом Бердянської міської ради, 10. 03. 2021 року подав декларацію про доходи, в даний час має постійне місце роботи і постійний досить значний дохід.

Визначений у 2019 році судом розмір аліментів є необґрунтованим, несправедливим по відношенню до доньки, таким, що суперечить її інтересам та є істотно меншим, ніж передбачений чинним законодавством України.

Просить змінити розмір аліментів, стягнувши з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і пояснила, що дитина є здібною, добре навчається, але потребує додаткових занять, тому вона запрошує репетиторів, що потребує значних грошових коштів, але аліментів, які сплачує відповідач, на це не вистачає.

Вони разом з донькою мешкають в гуртожитку, свого житла не мають, дитина потребує лікування у ортодонта, але ніякої додаткової допомоги від батька вони не отримують.

Вона була звільнена з роботи за власним бажанням, мала тимчасову роботу, коштів на утримання дитини не вистачає.

У березні 2021 року вона побачила декларацію про доходи, яку подав відповідач, дізналася про те, що він має постійне місце роботи та значні кошти на рахунках, тому має змогу надавати дитині більше матеріальної допомоги і сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому просить розмір аліментів збільшити.

Відповідач до суду не явився, про дату слухання справи повідомлений, надав суду відзив, у якому вказав, що доводи позивачки про зміну його матеріального стану є необґрунтованими, його матеріальний стан не покращився, а навпаки, погіршився, оскільки у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , одна з яких хворіє на тяжку хворобу і потребує постійного лікування та значних коштів на це, крім того, разом з ним мешкає його бабуся ОСОБА_5 , 1928 р. народження, якою він опікується; його підприємницька діяльність зазнала складнощі через запроваджений на усій території України карантин та масове збіднення населення, що значно погіршило продаж техніки та фінансовий мікроклімат виробництва в Україні в цілому.

Крім того, він купує дитині одяг, оплачує її відпочинок, розваги, побутове приладдя, від виконання своїх батьківських обов`язків не відмовляється, сплачує аліменти у встановленому законом розмірі, возив доньку на відпочинок до Туреччини.

Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію відповідача і пояснив, що наразі інформація про матеріальний стан ОСОБА_2 згідно декларації про доходи за 2020 рік є неактуальною, вже у 2021 році відповідач витратив на лікування своєї дитини понад 150 000 грн., які вимушений був брати у борг. Вважає, що підстави для зміни розміру аліментів відсутні, позивачка не довела факту покращення матеріального стану відповідача, а послалася лише на те, що їй стало відомо з декларації про доходи.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 21. 11. 2019 року за позовом ОСОБА_1 змінено розмір аліментів, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років, щомісячно до повноліття дитини.

27. 12. 2019 року Бердянським міськрайонним судом видано виконавчий лист.

Після того, як ОСОБА_2 опублікував декларацію про доходи за 2020 рік, позивачка дізналася про те, що у відповідача є постійна робота і він має постійний доход.

Враховуючи те, що їй не достатньо грошових коштів на утримання дитини, встановлений судовим рішенням розмір аліментів вона вважає несправедливим, просить збільшити його і стягувати з відповідача на утримання дитини одну чверть заробітку (доходів).

Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачка в позовній заяві посилається на покращення матеріального стану відповідача у зв`язку з наданням останнім декларації про доходи у 2020 році.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частини 1,2 ст. 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які несуть інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проте позивачка не надала належних доказів саме покращення матеріального стану відповідача, лише заявила про свою необізнаність про його доходи при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів у 2019 році.

Суд вважає, що сам факт обізнаності позивача з декларацією відповідача про доходи за минулий рік не свідчить про покращення його матеріального становища саме на час звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

За таких обставин декларація як доказ покращення матеріального стану платника аліментів є неналежним доказом у розумінні ст. 77 ЦПК України.

Інших доказів в обґрунтування позовних вимог суду не надано.

З позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) ОСОБА_1 не зверталася.

Відповідач у своєму відзиві вказав про те, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких хворіє, і на лікування якої йде значна сума його доходу, у 2021 році він сплатив понад 150 000 грн. на її лікування, про що надав чеки, квитанції та медичні висновки про стан здоров`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того, має на утриманні бабусю 1928 р. народження, яка мешкає разом з ним та його сім`єю.

Зазначив, що його підприємницька діяльність зазнала складнощі через запроваджений на усій території України карантин та масове збіднення населення, тому доходи його не збільшилися і матеріальний стан не покращився.

Суд вважає доводи відповідача такими, що заслуговують на увагу, те, що декларація про доходи не дозволяє у повній мірі врахувати витрати декларанта, а отже неможливо зробити висновок саме про покращення його матеріального стану.

Керуючись ст. ст. 182,192 СК України, ст. ст. 12,13,77-80, 258-265 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 14. 05. 2021 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко