ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/1424/21 Головуючий в 1 інстанції Войцеховська Я.В.
Номер провадження 22-ц/819/589/21 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Майданіка В.В.,

секретар Давиденко І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

01.02.2021 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просили вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), з внесенням відповідних відомостей до реєстру заборон.

В обґрунтування вказаної заяви зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є основним боржником та поручителем за кредитним договором від 20.12.2005 №804/6/12/2005/840к/1251, укладеним з ВАТ КБ «Надра». В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору було укладено договір іпотеки № 804/6/12/2005/840к/1251 від 20.12.2005, згідно якого ОСОБА_2 передано у заставу банку квартиру АДРЕСА_2 .

Умови кредитного договору заявниками належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим рішенням Суворовського районного суду м. Херсона у справі № 668/10660/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 725507,94 грн.

На теперішній час вказане судове рішення перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У січні 2021 року заявникам стало відомо, що власником квартири, де вони проживають, є ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення права прав за договором іпотеки № 804/6/12/2005/840к/1251 від 20.12.2005, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», як первісним іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як новим іпотекодержателем.

Оскільки зазначена вище квартира була відчужена новому іпотекодержателю без згоди ОСОБА_2 , як власника, без будь-яких повідомлень щодо відступлення права вимоги, а також за відсутності рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому заявники мають намір оскаржити дії ОСОБА_1 в судовому порядку, визнати правочин щодо набуття ним права власності на спірну квартиру недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності.

Враховуючи, що заявники виселені зі спірної квартири, а також за наявності ризику її відчуження третім особам, які не є учасниками спірних правовідносин, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають, що невжиття заходів забезпечення позову до його подання перешкоджатиме чи взагалі унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення їх позовних вимог.

З огляду на викладене, заявники просили задовольнити заяву про забезпечення позову у визначений ними спосіб.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2021 р. заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

В порядку забезпечення позову накладено арешт на належне ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

Вказане судове рішення вмотивовано тим, що позов, який мають намір подати заявники, стосуються спору про законність набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку чим суд дійшов висновку про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неврахування усіх обставин, які мають значення для справи, у зв`язку з чим просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2021 р. скасувати та прийняти рішення, яким відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вжитті заходів забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявниками не доведено наявності спору, реальної загрози невиконання рішення суду, а обраний ними вид забезпечення позову не відповідає предмету заявлених позовних вимог.

Крім того апелянт зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у обраний заявниками спосіб порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , як законного власника спірного нерухомого майна.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що в силу ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, відповідність ухвали суду нормам цивільного процесуального закону, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ встановив наступне.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, спір виник з приводу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , власником якої на момент подання вказаної заяви є ОСОБА_1 , про що державним реєстратором відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабич В.В. зроблено відповідний реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.25)

Суд першої інстанції, застосувавши положення статей 149-153 ЦПК України, виходив із наявності загрози відчуження спірної квартири, оскільки вона є предметом спору у цій справі, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1, ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема , накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч. 3 ст. 150 ЦПК України)

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома та восьма статті 158 ЦПК України).

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується, зокрема, майнових прав на об`єкт нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 20.12.2005 р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.8) Проте, 25.11.2020 року право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.14). Правомірність переходу права власності на спірну квартиру від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 є предметом позову, який мають намір подати заявники.

Наведені обставини свідчать про наявність ризику відчуження на користь третіх осіб спірного нерухомого майна, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту цього майна може істотно ускладнити ефективний захист прав заявників у випадку задоволення позову.

Те, що ОСОБА_1 ще не вчинив дії, що могли б підтвердити намір відчужити квартиру, не спростовують висновки суду про наявність у нього, як в одноособового власника, можливості вільно розпорядитись належним йому майном, якщо не вжити заходи забезпечення позову.

Крім того, застосований судом першої інстанції спосіб забезпечення позову у вигляді арешту спірного майна є співмірним позовним вимогам, які мають намір заявити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки квартира залишається в його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому згідно ст. 375 ЦПК України підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ В.О.Бездрабко

________________ В.В.Майданік