Справа № 367/7612/16-ц
Провадження №2/367/215/2021
12 травня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі
головуючого судді Кафтанова В.В.,
секретаря Сливки А.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
третьої особи ОСОБА_2 ,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_6 , треті особи: Виконавчий комітет Бучанської міської ради, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Ірпінського міського суду звернувся ОСОБА_3 з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відповідно до якого зазначив, що він є власником ј частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 червня 1979 року, посвідчене державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Плеско А.Ф. У 2015 році позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Служба у справах дітей Бучанської міської ради, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Заочним рішенням від 31 травня 2016 року його позов було задоволено в повному обсязі та визнано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене заочне рішення набрало законної сили 11 серпня 2016 року.
02 вересня 2016 року він звернувся до КП «Бучанське УЖКГ» із заочним рішенням від 31 травня 2016 року та відповідно відділ реєстрації місця проживання вніс зміни до будинкової книги по будинку АДРЕСА_2 , та зняв з реєстрації місце проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Також вказав, що 05 вересня 2016 року він, через свого представника, ОСОБА_9 , звернувся до відділу реєстрації місця проживання для отримання Форми №3, та отримавши її дізнався, що крім знятих з реєстрації ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у його частині будинку зареєстровані ще двоє дітей ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про існування ще двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , а тим більше про реєстрацію їх проживання у належній йому на праві власності частини будинку, він ніколи не знав, оскільки жодного разу в будинку ні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`являлися. Також, дозволу на реєстрацію місця їх проживання, він як власник, не надавав.
У зв`язку із вищевикладеним, позивач просив, визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
До суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_3 , згідно якої, ОСОБА_3 , є власником 1/4 частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 червня 1979 року, посвідчене державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Плеско А.Ф.
У 2015 році позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області (суддя Кухленко Д.С. справа № 367/1921/15-ц) за позовом до ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Заочним рішенням від 31.05.2016 р. позов було задоволено в повному обсязі та визнано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . ОСОБА_8 такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене заочне рішення набрало законної сили 11.08.2016 р. 02.09.2016 року позивач звернувся до КП «Бучанське УЖКГ» із заявою та заочним рішенням від 31.05.2016 року та відповідно відділ реєстрації місця проживання вніс зміни до будинкової книги по будинку АДРЕСА_1 та в документах Форми № 16, знявши з реєстрації місце проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . 05.09.2016 року ОСОБА_3 , через свого представника ОСОБА_9 звернувся до відділу реєстрації місця проживання для отримання довідки Форми № 3-та отримавши її дізнався, що крім знятих з реєстрації ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у його частині будинку зареєстровані ще 2 (двоє) дітей ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Про існування ще двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , а тим більше про реєстрацію їх проживання у належній йому на праві власності частині будинку, позивач ніколи не знав, оскільки жодного разу в будинку ні ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`являлися. Позивач станом на 09.05.2019 року ніколи не бачив та відповідно і дозволу на реєстрацію місця їх проживання, він як власник не надавав. Під час розгляду справи № 367/1921/15-ц під головуванням судді Кухленко Д.С. за позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, ОСОБА_6 приховала той факт, що прописала в будинку позивача ще двох малолітніх дітей.
Заочним рішення від 31.05.2016 року по справі 367/1921/15-ц (рішення набрало законної сили 11.08.2016 р.) було встановлено, що ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не мешкає більше 3 (трьох) років у будинку АДРЕСА_1 та ним не користується.
25.03.2019 року під час судового засідання ОСОБА_6 повідомила суду, що проживає в АДРЕСА_3 , чим додатково підтвердила факт не проживання у спірному будинку разом зі своїми дітьми, які ходять до школи та у дитячий садок в Житомирській області.
Оскільки Відповідачі ніколи в спірному будинку не проживали та не з`являлися, позивач вважає, що вони втратили право на користування житловим приміщення за місцем реєстрації, хоча такого права вони фактично і не мали, так як ніколи в даному будинку не проживали, а позивач, як власник будинку не надавав дозволу на їх вселення.
Також, позивач вказав, що вирішити дане питання мирним шляхом з законним представником Відповідачів, так як вони є неповнолітні, виявилося не можливим, у зв`язку з чим позивач, реалізовуючи своє право на захист, вимушений звертатися до суду. Окрім того, незважаючи на той факт, що Заочним рішення від 31.05.2016 року по справі 367/1921/15-ц (рішення набрало законної сили 11.08.2016 р.) визнано ОСОБА_6 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в паспорті громадянина ОСОБА_10 відсутня відмітка про зняття її реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке було здійснене 02.09.2016 року та про реєстрацію за дійсним місцем проживання, що є грубим порушення ст. 167 КУпАП.
У зв`язку із вищевикладеним, позивач в своїй уточненій позовній заяві, просив визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути на користь Позивача понесені судові витрати.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона вже 15 років проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та являється сусідкою позивача ОСОБА_3 , але ніколи не бачила ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 колись приїздила до цього будинку, але вона в ньому не зареєстрована.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав пояснення, згідно яких він являється сусідом ОСОБА_2 та ніколи не бачив ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі та їх законний представник в судове засідання не з`явились, повідомлялися належним чином про дату та час розгляду справи, шляхом направлення повістки поштовим зв`язком за місцем реєстрації, відзиву за позовну заяву до суду у встановлений строк не надано, а також враховуючи, що позивач не заперечує проти прийняття по справі заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником ј частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 червня 1979 року, посвідчене державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Плеско А.Ф. (а.с. 6).
Також, відповідно до копії заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області по справі №367/1921/15-ц від 31 травня 2016 року(рішення набрало законної сили 11.08.2016 р.) визнано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).
Крім того, встановлено, що відповідно до акту депутата Бучанської міської ради від 24 січня 2017 року, ОСОБА_3 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ОСОБА_3 зареєстровані його правнуки, але ніколи не проживали та не проживають: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44).
У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За таких обставин, позов про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 72 ЖК України, ст. 316, 319, 391,405 ЦК України, ст. 4, 141, 247, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_6 , треті особи: Виконавчий комітет Бучанської міської ради, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із законного представника відповідачів ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 понесені судові витрати в сумі 551 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня) 21 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: В.В. Кафтанов