Справа №463/4617/21
Провадження №6/463/89/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

приватного виконавця Шелінської Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 -

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа № 2-з1326/10, виданого Личаківським районним судом м. Львова 19.11.2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за договірним зобов`язанням в розмірі 741436,95 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн.

Подання обґрунтовує тим, що у неї на примусовому виконанні перебуває згаданий вище виконавчий лист. Згідно отриманої в ході вчинення виконавчих дій інформації, у боржника відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майна, та крім цього, не виявлено будь-якого джерела доходів боржника, а згідно акту приватного виконавця, боржник не проживає за адресою, вказаною у виконавчому документі. Станом на даний час рішення суду не виконується, а боржник ухиляється від його виконання і одночасно, неодноразово здійснює перетин державного кордону. Наявність такої заборгованості є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за кордон, у зв`язку з чим просить застосувати таке обмеження до виконання ОСОБА_1 боргових зобов`язань.

В судовому засіданні приватний виконавець подання підтримала. Дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить подання задовольнити.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. від 09.10.2018 відкрито виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа № 2-з1326/10, виданого Личаківським районним судом м. Львова 19.11.2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за договірним зобов`язанням в розмірі 741436,95 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн.

Згідно з частинами першою-третьою статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

У своїй практиці ЄСПЛ виходить з ідеї про те, що стаття 2 § 2 Протоколу № 4 гарантує кожному право залишати будь-яку країну, щоб переїхати до будь-якої іншої країни на власний вибір, куди його можуть пустити. Тож слід встановити, чи таке порушення було «передбачене законом», переслідувало одну чи кілька законних цілей, визначених статтею 2 § 3 Протоколу № 4, і чи воно було «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення цієї або цих цілей (BATTISTA проти Італії, заява № 43978/09, рішення від 02.12.2014, п. 37).

Стосовно законності даного заходу ЄСПЛ дотримується послідовної юриспруденції, відповідно до якої вислів «передбачене законом» вимагає не лише наявності у внутрішньому праві підстави для оспорюваного заходу, але й стосується якості такого закону, який має бути розумно доступним і передбачуваним щодо наслідків (Rotaru проти Румунії [ВП], № 28341/95, § 52, CEDH 2000-V). Для того, щоб закон відповідав вимозі передбачуваності, він повинен достатньо чітко наводити умови, за яких захід може бути застосовано, аби дозволити зацікавленим особам врегулювати свою поведінку, за потребою звернувшись за фаховою порадою.

У законодавстві України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п.5).

Таким чином, у суду не виникає сумніву у законності оскаржуваного заходу та крім цього, не викликає сумніву його легітимна мета, яка полягає в захисті прав інших осіб в частині виконання боржником грошових зобов`язань.

Що стосується пропорційності обмеження, застосованого через несплачені борги, суд звертає увагу, що приватний виконавець не надав достатніх доказів, що він вживав заходи для виявлення та встановлення місцезнаходження боржника.

Зокрема, викладені обставини та долучені докази свідчать про те, що боржник ухиляється від явки до державного виконавця, хоча, як вбачається, він має кошти та неодноразово перетинає державний кордон. В такому випадку положення статті 438 ЦПК України передбачають можливість приводу боржника, або ж оголошення його в розшук.

Однак, немає жодного доказу, що державний виконавець вживав зазначених заходів і за відсутності таких доказів втручання у право боржника на свободу перебування буде несумісним із гарантіями, які передбачені статтею 2 § 3 Протоколу № 4 до Конвенції.

Таким чином, суд визнає клопотання передчасним і відмовляє в його задоволенні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 11.05.2021.

Суддя: Леньо С. І.