Справа № 184/291/21
Номер провадження 2/184/283/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Попівніч Н.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на 1/5 частку квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Орджонікідзевського міського суду із вище зазначеним та просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 60,9 кв.м. та житловою площею 38,1 кв.м. за набувальною давністю.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним, позивачка є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Зазначена квартира зареєстрована на праві власності, окрім позивачки, на її батька ОСОБА_3 , її матір ОСОБА_4 , на її брата ОСОБА_5 та на ОСОБА_6 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 березня 1994 року. ОСОБА_6 був співмешканцем бабусі позивача - ОСОБА_7 . Протягом 37 років вони перебували в фактичних шлюбних відносинах до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Заповіту на випадок своїй смерті він не залишив. Спадкоємців за законом першої або другої черги, а також утриманців, що можуть претендувати на спадщину на підставі Цивільного кодексу УРСР 1963 року, немає. Після смерті ОСОБА_6 позивачка, батьки та брат позивачки разом продовжували проживати в цей квартирі та разом користуватися нею до 2004 року. В 2004 році брат позивачки ОСОБА_5 придбав собі квартиру, і виїхав з нашої квартири на постійне місце проживання в свою окрему квартиру. Тобто, після смерті ОСОБА_6 брат позивача продовжував користуватися квартирою протягом тільки семі років. Батьки позивача та брата позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_6 продовжували користуватися квартирою АДРЕСА_1 протягом тільки восьмі років. В 2005 р. батьки переїхали на постійне місце проживання в с. Шолохове Нікопольського район Дніпропетровської області. Після смерті ОСОБА_6 тільки позивачка одна постійна продовжую проживати в квартир та користуватися всією квартирою, і таким чином позивачка, з ІНФОРМАЦІЯ_3 року (день смерті ОСОБА_6 ) почала добросовісно володіти 1/5 часткою квартири, що належала ОСОБА_6 і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом вже більше двадцяти трьох років. Протягом зазначеного періоду позивачка не змінювала своє постійне місце проживання, і постійно, безперервно проживає в квартирі АДРЕСА_1 і користується усією квартирою. В 2013 році позивачка була знята з реєстрації в зазначеній квартирі і була тимчасове зареєстрована в кв. АДРЕСА_2 , період з 29.01.2013 року і по 06.06.2017 року. Але фактично позивач жодного разу не змінювала місце свого проживання, постійно залишалася проживати в квартирі АДРЕСА_1 та користуватися нею. 04 червня 2005 року позивачка вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_9 і змінила своє прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_9 ». У позивачки та її чоловіка народилася донька ОСОБА_12 . Чоловік позивачки перебував на квартирному обліку, і йому на їхню сім`ю була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Тому потрібно було зареєструвати своє місце проживання в ній, щоб не втратити житло. Але в зазначену однокімнатну квартиру позивачка із чоловіком не вселялися, оскільки на той час батьки та рідний брат позивачки вже виїхали з трикімнатної квартири і проживали окремо. Позивачка вважає, що набула право власності на 1/5 частку квартири , що належала на праві власності померлому ОСОБА_6 за набувальною давністю на підставі ст. 328, 344 Цивільного кодексу України.

Позивачка та представник позивачки з`явились у судове засідання, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, додатково пояснивши, що ОСОБА_6 , залишаючись зареєстрованим в квартирі АДРЕСА_1 , останні роки життя фактично проживав у с. Шолохове в громадянському шлюбі з ОСОБА_7 . Крім того, позивачка самостійно сплачує усі комунальні послуги з розрахунку усієї площі квартири.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання з`явились та проти задоволення позовних вимог не заперечували та вважали за необхідне їх задовольнити.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що позивачка є її сусідкою, яка проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Спочатку позивачка проживала з батьками, зараз вона проживає разом із чоловіком та дитиною. ОСОБА_6 вона не знаю та не бачила. В квартирі АДРЕСА_1 постійно проживала ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що у 2003 році купила квартиру і з того часу проживає у квартирі АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 є її сусідкою. Коли вона придбала свою квартиру, то по сусідству проживали: ОСОБА_1, її батько та мати. Потім залишилась проживати одна ОСОБА_1. З часом ОСОБА_1 вийшла заміж, народила доньку. Брат ОСОБА_1 теж проживав окремо. ОСОБА_1 увесь час проживала у квартирі АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що вона з 28.10.2008 року проживає в квартирі АДРЕСА_5 , позивачка є її сусідкою з квартири АДРЕСА_4 . З дня проживання у своїй квартирі вона знайома із сім`єю ОСОБА_9 . В квартирі АДРЕСА_4 проживали ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (син) і ОСОБА_20 (донька). Потім батьки переїхали. Син теж проживає в іншому місці. Зараз в квартирі живе ОСОБА_20 з чоловіком та дитиною.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_6 , з 1990 року. ОСОБА_22 є її сусідкою та подругою. Вона пам`ятає, що у кв. АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_1 , її батьків та її брат. Потім батьки виїхали з квартири та проживають в іншому місці. ОСОБА_1 постійно проживала в квартирі і до теперішнього часу в ній проживає. Брат ОСОБА_1 приблизно 2003-2004 рр. одружений і теж виїхав з квартири. Дідуся ОСОБА_6 вона взагалі не бачила.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку сторін у судому засіданні, приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва право власності на житло від 22.03.2021 року, виданого відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_7 , дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної) власності гр.. ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_6 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , виданого виконавчим комітетом Шолохівської Ради народних депутатів Нікопольського району від 01.08.1997 р. серії НОМЕР_1 , останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шолохове Нікопольського району, що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 28.01.2021 р. (а.с. 7-8).

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Шолохівської міської ради народних депутатів Нікопольського району від 19.12.2002 р. №831, підтверджується факт спільного проживання в громадянському шлюбі з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 10).

Із довідки №144 від 27.01.2021 р. про останнє місце проживання померлого та осіб, які проживали й були зареєстровані з ним на день смерті, вбачається, що на день смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у кв. АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_6 (а.с. 11).

Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру, наданої на запит суду Покровською міською державною нотаріальною конторою відносно ОСОБА_6 , спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори - не виявлено.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актив цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 04.04.2005 р., актовий запис №78, ОСОБА_23 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 04.06.2005 р., взявши після одруження спільне прізвище - ОСОБА_9 (а.с.6).

Станом на 02.02.2021 р. у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_12 (а.с. 17).

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до наступних висновків.

Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються ст.ст.41,47 Конституції України, ст.ст.39,328,344 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло, право власності є непорушним.

Згідно ст.41Конституції України кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Так, для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 28 квітня 2020 року у справі № 552/1354/18 за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Враховуючи добросовісність заволодіння позивачкою спірним нерухомим майном, відкрите володіння ним протягом більше двадцяти трьох років, відсутність власника вказаного майна, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для набуття нею права власності за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15,16, 328, 344 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 12, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на 1/5 частку квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України в Дніпропетровській області - 04.10.2005 р., зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_7 ) право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 60,9 кв.м. та житловою площею 38,1 кв.м. за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.05.2021 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина