Справа № 464/2501/20 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/3020/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.,

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

18 травня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 22 вересня 2016 року у розмірі 37 655 грн. 06 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому збільшився до 15 000 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, на вимоги про погашення заборгованості не реагує, внаслідок чого станом на 28 квітня 2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка складає 37 655 грн. 06 коп., яка складається з: 22 856 грн. 35 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 537 грн. 70 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 5 991 грн. 72 коп. нарахована пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 769 грн. 29 коп. штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути із ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором від 22 вересня 2016 року та понесені судові витрати у справі.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - 22 856 (двадцять дві тисячі вісімсот п`ятдесят шість) грн. 35 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.09.2016 року.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі. Просить рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у цій частині позов задовольнити в повному обсязі, в іншій частині залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача відсотків, нарахованими за прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судом установлено, що 22 вересня 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (який у подальшому збільшено до 15 000 грн.), шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 28 квітня 2020 року становить 37 655 грн. 06 коп., яка складається з: 22 856 грн. 35 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 537 грн. 70 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 5 991 грн. 72 коп. нарахована пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 769 грн. 29 коп. штраф (процентна складова).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідач порушив умови договору та не проводив в установлений термін оплату.

Задовольняючи позов в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 22 856,35 грн., суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 28 квітня 2020 року у неї виникла заборгованість за кредитом у розмірі, яка підлягає стягненню у користь банку.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних щодо стягнення відсотків у розмірі 6 537,70 грн, нарахованими за прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України з огляду на наступне

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника процентна ставка не зазначена.

Позивач, обґрунтовуючи необхідність задоволення позову в частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22 вересня 2016 року та підписаної сторонами анкети-заяви, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення процентів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у розмірі 6537,70 грн. необґрунтовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку наданого позивачем нарахована заборгованість щодо процентів, обраховується за процентною ставкою 86,4%, яка передбачена Умовами і Правилами надання банківських послуг. Однак, як встановлено з матеріалів справи такі Умови і Правила надання банківських послуг відповідачем не підписано, такі не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами, що унеможливлює застосування процентної ставки визначеної у цих Умовах і Правилах як такої, що встановлена на договірній основі.

Разом з тим, вимог про стягнення процентів у розмірі встановленому саме актом законодавства, зокрема ст. 625 ЦК України, позивач не пред`явив.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача відсотків, нарахованими за прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 14.05.2021

Головуючий

Судді