Справа № 462/685/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого - судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Аврамишиної Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Львівський державний завод «Лорта» про середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, покликаючись на те, що з 29 жовтня 2021 року її було звільнено. У день звільнення підприємством не було виплачено належних їй коштів, а остаточний розрахунок з нею здійснено лише 06 січня 2021 року. Просить стягнути з відповідача 16754,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку з 29 жовтня 2020 року по 06 січня 2021 року.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, однак такий не відповідає вимогам ст. 178 ч. 5 ЦПК України, зокрема, щодо долучення до такого доказів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_2 звільнено за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 29 жовтня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Крім того, відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08 лютого 1995 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 349,04 грн, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку з 29 жовтня 2020 року по 06 січня 2021 року становить 16404,96 грн. (349,04 грн.*47 роб.дн.).

Отже, оскільки відповідачем при звільненні позивача не проведено виплату заробітної плати до 06 січня 2021 року, чим порушено строки її виплати, з відповідача слід стягнути 16404,96 грн. середнього заробітку за час затримки з 29 жовтня 2020 року по 06 січня 2021 року.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 908,00 грн. судового збору.

Керуючись ст ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Львівський державний завод «Лорта» /, місто Львів, вулиця Патона, 1/ на користь ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 / 16404 /шістнадцять тисяч чотириста чотири/ гривні 96 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Стягнути з Державного підприємства Львівський державний завод «Лорта» у дохід держави 908 /дев`ятсот вісім/ гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя А.І.Ліуш