ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1023/21 Справа № 182/826/20 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого судді Барильської А.П.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання- Голуб О.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2020 року, яке постановлено суддею Багровою А.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 07 серпня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування якого посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з земельного паю у КСП «Куйбишевське» села Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровської області, у розмірі 3,21 умовних кадастрових гектарів та земельного паю у КСП «Куйбишевське» села Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровської області, у розмірі 3,21 умовних кадастрових гектарів.

08 грудня 2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно складалось, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті заповіла позивачу ОСОБА_2 .

При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки він в нотаріальну контору в установлений законом строк не надав заяву для прийняття спадщини, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою спадкодавця не був та ним пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини.

На підставі наведеного вище позивачпросив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері строком два місяці, оскільки він пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини тому, що він після смерті та поховання матері опинився у тяжкому матеріальному стані, а також тривалий час не міг знайти оригінали правовстановлюючих документів, а тому вважає причини пропуску строку поважними.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було враховано, що він проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та займався її похованням. В установлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори для переоформлення спадщини, однак йому були потрібні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, які позивач тривалий час не міг знайти і без яких нотаріус не приймав заяву про прийняття спадщини, тому вважає що зазначені причини є поважними та вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 16 серпня 2006 року належав земельний пай у КСП «Куйбишевське» села Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровської області, у розмірі 3,21 умовних кадастрових гектарів та підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ДП № 0067787, виданого головою Нікопольської районної державної адміністрації 12 лютого 1997 року та земельний пай у КСП «Куйбишевське» села Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровської області, у розмірі 3,21 умовних кадастрових гектарів, на підставі заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2006 року (а.с. 9, 10,66).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 25 березня 2014 року (а.с. 6).

Приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В. 08 грудня 2006 року зареєстровано в реєстрі за №4043 та посвідчено заповіт ОСОБА_3 , яка на випадок смерті усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с. 7).

Постановою приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. від 01 лютого 2019 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки останній в нотаріальну контору в установлений законом строк не надав заяву для прийняття спадщини, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою спадкодавця не був та ним пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с. 12, 54).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 посилався на те, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він пропустив строк звернення із заявою для прийняття спадщини тому, так як після смерті та поховання матері опинився у тяжкому матеріальному стані, а також тривалий час не міг знайти оригінали правовстановлюючих документівта ці обставини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, які б підтверджували наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення цих дій.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1221, 1270 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України які надані в абзаці 6 пункту 24 Постанови від 30.05.2008 року №3 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного у ст. 13 ЦПК України, сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріальне становище особи та відсутність правовстановлюючого документа на майно, без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 385/1075/17.

Як вбачається з матеріалів справи, в період часу, який надається спадкоємцю для прийняття спадщини, позивач мав можливість реалізувати своє право, але не зробив цього та не надав жодного доказу неможливості звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, на підставі встановлених обставин справи та належним чином оцінених доказів, керуючись положеннями статей 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, правильно встановив, що причини, на які посилалися ОСОБА_2 , як на підставу для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, не можуть бути визнані поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання позивача в апеляційної скарзі на те, що він в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори для переоформлення спадщини, однак йому були потрібні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, які позивач тривалий час не міг знайти і без яких нотаріус не приймав заяву про прийняття спадщини, тому вважає що зазначені причини є поважними та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки позивачем відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів звернення останнього в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини, натомість, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Постанови приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. від 01 лютого 2019 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він в установлений законом строк не звернувся з заявою для прийняття спадщини, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою спадкодавця не був та ним пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с. 12, 54). При цьому, матеріальне становище позивача та відсутність у нього правовстановлюючого документа на майно, без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що він проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та займався її похованням,оскільки позивачем, відповідно до вимог ст. ст. 12,81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказами на підтвердження зазначених обставин, натомість відповідно до довідки Виконавчого комітету Першотравневської сільської ради Нікопольського району №215 від 22 лютого 2017 року та №56 від 24 січня 2019 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживала одна (а.с. 13,45) .

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 травня 2021 року

Головуючий:

Судді: