Справа №464/7068/14-ц
Провадження №2/463/805/21
УХВАЛА

13 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовнір Г.Б.

за участю секретаря судового засідання Фурик Л.М.,

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні, розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Жовніру Г.Б. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання факту проживання за певною адресою, визнання факту користування господарською будівлею, визнання співвласником садиби,

в с т а н о в и в:

в провадження Личаківського районного суду м. Львова надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання факту проживання за певною адресою, визнання факту користування господарською будівлею, визнання співвласником садиби.

22 січня 2021 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи за даним позовом на підставі розпорядження керівника апарату з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи у зв`язку зі смертю головуючої судді Шеремети Г.І.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної справи визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Стрепка Назара Любомировича.

Дану справу 13 квітня на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Жовніру Г.Б.

На адресу суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява клопотання у якій така вважає, що суддя Жовнір Г.Б. повинен взяти самовідвід або задоволити відвід, оскільки існують підстави, за яких вона не має довіри всьому складу Личаківського районного суду м. Львова.

Крім того, від відповідачки ОСОБА_2 також поступила заяву, у якій вона зазначає, що не довіряє всьому складу суддів Личаківського районного суду м. Львова, посилається на п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України. Вважає, що у головуючого судді Жовніра Г.Б. є всі підстави взяти самовідвід. Якщо суддя не вбачає підстав для самовідводу, тоді просить задоволити відвід з врахуванням належних доказів (Ухвали за 07.02.2019р. слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова справа №463/7096/18, провадження №1-кс/463/2142/18), у якій вона свідчила про систематичні порушення судді Гирича С.В.; постанова від 26.11.19р. Восьмого апеляційного адміністративного суду, справа №875/10539/19 в якій вона свідчила проти голови Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Г.Б. Рішення набрали законної сили, а тому судді мають мотив для помсти на її думку. Враховуючи наведене заявляє відвід судді Жовніру Г.Б.

Із врахуванням положень ч.8 ст.40 Цивільного процесуального кодексу України, сторони в судове засідання для розгляду заяв про відвід не викликались. У зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання не здійснювався у відповідності до положень ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Оглянувши матеріали справи та заяви про відвід, суд приходить до наступного.

Статтями 36, 37 ЦПК України визначено перелік підстав, коли суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не довіряють складу Личаківського районного суду м. Львова, зокрема і судді Жовніру Г.Б.. Відповідач ОСОБА_2 стверджує, що свідчила в інших судах проти головуючого судді, тому вона має сумнів у безсторонності і незалежності суду.

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу, відповідно, - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Дослідивши заяви про відвід та матеріали справи суд вважає, що з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом в очах будь-якого розумного спостерігача та суспільства в цілому, з метою забезпечення умов за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, головуючий суддя у справі підлягає відводу, а заяви про відвід підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в:

заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 - задоволити.

Відвести головуючого суддю Жовніра Григорія Богдановича від розгляду справи №464/7068/14-ц, провадження №2/463/805/21, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання факту проживання за певною адресою, користування господарською будівлею, визнання співвласником садиби.

Матеріали цивільної справи №464/7068/14-ц, провадження №2/463/805/21, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання факту проживання за певною адресою, користування господарською будівлею, визнання співвласником садиби, передати для визначення судді для розгляду справи в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала про відвід судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Б. Жовнір