Провадження № 2-з/760/412/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП», ОСОБА_2 , третя особа: Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, про визнання недійсним та скасування договору комісії та договору купівлі-продажу транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП», ОСОБА_2 , третя особа: Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України про визнання недійсним та скасування договору комісії та договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на транспортний засіб марки FAW, модель СА1051K26LER5, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , білого кольору.

Заява мотивована тим, що належний заявнику на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого 12 червня 2012 року. 04 березня 2021 року транспортний засіб марки FAW, модель CA1051К26LER5, 2006 року випуску, VIN: ? НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , було продано громадянину України ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7849/21/008970, укладеного з ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП».

Заявник зазначає, у Територіальному сервісному центрі Головного сервісного центру МВС України № 8047 по вул. Велика Кільцева, 110 A, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н, було протиправно проведено адміністративну дію з перереєстрації транспортного засобу на ім`я ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7849/21/008970 від 04 березня 2021 року, та договору комісії № 7849/21/008970 від 04 березня 2021року, оскільки зазначені від імені позивача договори підписано іншою фізичною особою ОСОБА_3 без жодних на те повноважень.

Зважаючи на те, що 04 березня 2021 року, позивач був відсутній в місці укладання

вищезазначених договорів, перебуваючи в цей час в м. Суми, і жодних довіреностей

на ім`я ОСОБА_3 не видавав, будь-яких інших договорів на представництво не

укладав, що вказує на явну протиправність дій відповідача 1 та недійсність договору

купівлі-продажу транспортного засобу від 04 березня 2021 року № 7849/21/008970, та договору комісії від 04 березня 2021 року № 7849/21/008970, вчинених відповідачем 1 та відповідачем 2 стосовно його транспортного засобу.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до Солом`янського районного суду

міста Києва з позовною заявою про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04 березня 2021 року, № 7849/21/008970 та договору комісії від 04 березня 2021 року № 7849/21/008970.

Ураховуючи те, що в умовах карантинних обмежень та завантаженості суду іншими справами, судовий розгляд може зайняти тривалий час, тому існує реальна ймовірність, що відповідачем 2 може бути відчужений на користь третіх осіб, належний позивачу транспорний засіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести, також, до його пошкодження та зменшення його вартості, або взагалі до вибуття з території України до інших країн, або територій, в тому числі не підконтрольних Україні, що призведе до значних витрат з його розшуку та унеможливить повернення законному власнику на підставі ухваленого рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункти 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Так, на підтвердження тих обставин, що спірний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_2 , заявником надані копія договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04 березня 2021 року № 7849/21/008970 та договору комісії від 04 березня 2021 року№ 7849/21/008970.

В той же час, відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Мністрів № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок власників транспортниїх засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Отже, заявником не надано доказів того, що спірний автомобіль перейшов у власність ОСОБА_2 , оскільки сам по собі договір купівлі-продажу, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця, а позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

На підставі викладеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи відсутність доказів того, що спірний автомобіль належить саме ОСОБА_2 , а також, що існує реальна загроза, щодо відуження спірного автомобіля, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду у майбутньому.

Керуючись статтями 149-154, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП», ОСОБА_2 , третя особа: Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, про визнання недійсним та скасування договору комісії та договору купівлі-продажу транспортного засобу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо або через суд першої інстанції до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна