Справа № 127/3067/21
Провадження № 2/127/524/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в лютому 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позивач повідомила, що між сторонами 01.10.2015 року зареєстрований шлюб.

Під час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини і сімені обов`язки. Рішення про розірвання шлюбу було прийнято спільно з відповідачем Наразі поданий цивільний позов про розірвання шлюбу до суду.

Матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей добровільно не надає, син залишається на утримання матері.

Оскільки відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню сина, позивач звернулася до суду та просила стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 3500,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 в ході судового розгляду позов підтримала, не заперечивши щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення з нього аліментів в сумі 2000,00 грн.

Вислухавши сторін, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.10.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 01.10.2015 року, відповідний актовий запис № 2978.

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 27.04.2017 року, відповідний актовий запис № 1504.

З довідки Вінницького міського центру зайнятості від 04.02.2021 року № 02-18/361 вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку, як безробітна з 02.12.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» за № 344 від 04.02.2021 року. Разом з нею проживає і син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), відповідач позов визнав частково, а син проживаючи з матір`ю, потребує такої допомоги, а тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим стягнення аліментів на дитину в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з цим, аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 05.02.2021 року.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 908,00 грн. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180 - 183, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя