Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2021 Справа №607/4609/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що після смерті її матері відкрилась спадщина за заповітом на даний житловий будинок. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено, що право власності на майно належить колгоспному двору.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення.

Перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.06.2020 p., виданим Тернопільським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис про смерть № 904.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 25.05.2004 року, посвідчений секретарем Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 17, з якого ОСОБА_3 заповіла житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами села Довжанка Тернопільського району Тернопільської області, земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, майновий пай та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 .

Земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства прощею 0,22 та

ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 .

У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б. заведена спадкова справа за № 20 - 2020 р. після смерті ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом.

На підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б. 07 грудня 2020 року, що зареєстроване в реєстрі за № 339, позивачем отримано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2649 га, котра розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер :01:001:1890, що належала померлій ОСОБА_3 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б. 07 грудня 2020 року, що зареєстроване в реєстрі за № 338, позивачем отримано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8460 га, котра розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер :01:001:1502, що належала померлій ОСОБА_3 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б. 18 лютого 2021 року, що зареєстроване в реєстрі за № 68, позивачем отримано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, котра розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0185, що належала померлій ОСОБА_3 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б. 18 лютого 2021 року, що зареєстроване в реєстрі за № 69, позивачем отримано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0900 га, котра розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0184, що належала померлій ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.09.1989 р що видане на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 193 від 26.09.1989 р., житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 , з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в селі Довжанка Тернопільського району Тернопільської області, належить колгоспному двору, що складається з 5-х членів, голово якого була ОСОБА_3 .

З технічного паспорта на спірний житловий будинок від 19.10.2020 року, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації встановлено, що загальна площа житлового будинку становить 72.0 кв. м., житлова - 43.5 кв. м. Самочинні побудови відсутні.

Відповідно до довідки Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 62 від 04.03.2021 р. житловий будинок в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору і станом на 26.09.1989 року його членами були: голова двору - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочка - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; внучка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; внук - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; зять - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Проте, як вбачається із довідки виданої ПП «Люкс» № 152 від 13.06.2006 p., з 14.03.1990 року ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №56 від 26.02.2021 р. житловий будинок по АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_3 та належить колгоспному двору, станом на 15.04.1991 року членом якого була лише ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На день смерті ОСОБА_3 в житловому будинку по АДРЕСА_1 була зареєстрована одна, що підтверджується довідкою Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 264 від 13.08.2020.

Відтак, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , відносився до категорії колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 р. та на момент смерті спадкодавця був сам спадкодавець, котрим набуто право власності на даний житловий будинок у встановленому законом, що діяв на момент набуття такого права, порядку.

У відповідності вимог ст. 120 ЦК УРСР, в редакції, що діяла на момент набуття вказаного майна колгоспного двору у власність, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

У відповідності до ст. 112 ЦК УРСР, в редакції, що діяла на момент набуття вказаного майна колгоспного двору у власність, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Згідно вимог ст. 120 ЦК УРСР, в редакції, що діяла на момент набуття вказаного майна колгоспного двору у власність, володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суперечки з приводу майна колишнього колгоспного двору, яке було придбано до 15 квітня 1991 року, повинні вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, зокрема право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно, враховуючи вимоги законодавства, пов`язані із набуттям у власність колгоспного двору вказаного майна, та діючого законодавства, котрим регулюються цивільно-правові відносини, жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , котрий відносився до категорії колгоспного двору, належав на праві власності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , як єдиному члену колгоспного двору, яка до 15 квітня 1991 року не втратила права на частку в майні колгоспного двору.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно, даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , входить до складу спадщини після померлої ОСОБА_3 , і підлягає до спадкування позивачем на загальних підставах у порядку спадкування за заповітом.

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 лютого 2021 року №22/02-14, винесеною приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Захарків Т.Б., позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 на спірний житловий будинок у зв`язку із тим, що право власності на нього належить колгоспному двору.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у раз його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, якщо не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки було виявлено, що право власності на майно належить колгоспному двору, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 11 травня 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко