Справа № 161/4052/21
Провадження № 4-с/161/34/21
У Х В А Л А

12 травня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Крупінської С.С.,

при секретарі Остимчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні Другого відділу ДВС перебувало виконавче провадження №15871244 відповідно до виконавчого листа № 2-5037 від 05.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованість в розмірі 16060 грн. 47 коп..

16.11.2009 року постановою головного державного виконавця Левковець Т.В. було накладено арешт в межах виконавчого провадження №15871244 на все майно боржника з внесенням запису про обтяження № 9248242 від 16..2009 року до Єдиного державного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна.

24.12.2010 року постановою державного виконавця Іщенко Г.С. виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно відомостей з ВП спец розділ, виконавчий збір з ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 15871244 не стягувався (а.с.5).

Згідно довідки стягувача ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» №43 від 26.01.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед стягувачем відсутня (а.с.8)

Згідно відповіді Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за вих. № 94966 від 01.12.2020 року матеріали виконавчого провадження №15871244 знищені за строками зберігання (а.с.9)

03.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявою про скасування обтяження №9248242 від 16.11.2009 року накладеного в зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 2-5037 від 05.10.2009 року, 15.02.2021 року отримав відповідь за вих. № 6389 від Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відсутність підстав для скасування обтяження, мотивуючи це тим, що виконавче провадження було завершене на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». В редакції Закону № 606-XIV, що діяв на момент вчинення процесуальної дії, що виключає застосування до виниклих правовідносин, наслідків закінчення виконавчого провадження передбачені ст. 50 Закону № № 606-XIV.

Однак, при поверненні виконавчих документів державним виконавцем не було вирішено питання щодо зняття арештів із майна боржника.

Оскільки, виконавчі документи для примусового виконання до відділу ДВС повторно не пред`являлись, вважає, що підстав для існування арештів немає.

А тому, просять визнати протиправними дії (бездіяльність) Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо не зняття арештів з майна накладені та припинити чинність арештів:

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.11.2020 року за ОСОБА_1 арешт нерухомого майна № 231812219 від 10.11.2020 року в межах ВП № 15871244.

Представник заявника ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги скарги підтримав.

Представник Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - головного державного виконавця Левковець Т.В. не з`явився в судове засідання по не відомій суду причин.

Дослідивши матеріали справи, суд проходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Боржник у виконавчому провадженні не може бути позивачем у позовному провадженні про зняття арешту з майна, а має право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено його права чи свободи згідно зі статтею 447 ЦПК України.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлена наявність обтяжень на майно боржника, вжитих постановою державного виконавця.

Арешти майна залишаються чинними на час розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, приписами частини першої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено мету накладення арешту, а саме: арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Судом встановлено, що рішення суду на примусовому виконанні не перебуває, виконавче провадження в межах якого було накладено арешт завершене провадженням, а виконавчий лист повернутий стягувачу, арешт майна протягом тривалого часу продовжує бути чинним, що позбавляє власника на власний розсуд розпоряджатися майном.

У відповідності до ч. 1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження невизначеного майна, а також наявність постанов про накладення арешту рахунки, порушує права заявників як власників майна.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав обтяження майна яке належить боржнику

Невжиття заходів суб`єктом оскарження щодо зняття арешту з майна боржника щодо яких відсутні відкриті виконавчі провадження, суд вважає неправомірним.

Частиною першою статті 4ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість скарги, в зв`язку з чим, в частині визнання дій Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі державного виконавця, щодо не зняття арешту з майна боржника слід відмовити і зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, припинити чинність обтяжень.

Керуючись ст.ст. 260, 450, 451 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження запис про скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запису "арешт нерухомого майна" №9248242 від 16.11.2009 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 13.05.2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська