Справа № 331/4292/20
Провадження № 2/331/405/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря Рухлової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник КС «Хортиця» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що 16.07.2014 р. між КС «Хортиця» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 42-14, згідно якого відповідач отримала від КС «Хортиця» кредит у розмірі 7 200,00 грн. Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконала, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 р. було стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 269,40 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили, примусово виконувалося впродовж тривалого часу частковими платежами та в повному обсязі не виконане. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КС «Хортиця» проценти згідно з п. 6.3. Договору кредиту за період з 12.05.2019 р. по 12.11.2020 р. у розмірі 29 641,06 грн., інфляційні втрати за період з листопада 2017 р. по жовтень 2020 р. у розмірі 1 399,89 грн., а разом 31 040,95 грн. та судові витрати.

Ухвалою від 02.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з викликом сторін.

26.02.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов не визнає в повному обсязі. ОСОБА_1 дійсно 16.07.2014 р. отримала від КС «Хортиця» за договором № 42-14 від 16.07.2014 р. кредит в сумі 7200,00 грн. Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 р. з відповідача стягується заборгованість за вказаним договором. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Крім того, на даний час КС «Хортиця» не є фінансовою установою та не може надавати фінансові послуги третім особам. Посилаючись на зазначені обставини, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 16.07.2014 р. між КС «Хортиця» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 42-14, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 7200, 00 грн. строком до 16.07.2016 р.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 року позов КС «Хортиця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КС «Хортиця», з огляду на несвоєчасне та не в повному обсязі виконання умов договору кредиту, заборгованість у розмірі 21 269,40 гривень.

Наразі рішення суду не виконане в повному обсязі.

Щодо посилання відповідача, що КС «Хортиця» не є фінансовою установою та не може надавати фінансові послуги третім особам, слід зазначити наступне.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є наданим фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 25.09.2018 року № 1682 «Про виключення Кредитної спілки «Хортиця» з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи» оприлюднено на офіційному веб- сайті Нацкомфінпослуг.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є у відкритому доступі, вбачається, що КС «Хортиця» є зареєстрованою у встановленому законом юридичною особою, яка в праві здійснювати діяльність, пов`язаною із наданням інших видів грошового посередництва (основний), інших видів кредитування.

Таким чином, на момент укладання кредитного договору позивач володів необхідним обсягом правосуб`єктності для здійснення діяльності щодо надання кредитів, у зв`язку з чим правомірно набуло право вимоги до відповідача щодо сплати відповідної суми заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Виходячи зі змісту ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом.

А згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.3. Договору кредиту № 42-14 від 16.07.2014 р. за прострочення позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п. 5.1.5., 8.6 цього договору, позичальник, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, сплачує кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 275% річних від простроченої суми.

При цьому, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення (постанова від 04.07.2018 р. у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 р. у справі № 916/190/18).

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (постанова від 08.11.2019 р. у справі № 127/15672/16-ц).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідачем не виконане в повному обсязі грошове зобов`язання перед позивачем, позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються розрахунком, який долучений до позову, а тому суд приходить до висновку про його задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача процентів згідно п. 6.3. договору кредиту за період з 12.05.2019 р. по 12.11.2020 р. у розмірі 29 641,06 грн., інфляційних втрат за період з листопада 2017 р. по жовтень 2020 р. у розмірі 1 399,89 грн., а разом 31 040,95 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102, 00 гривень.

Керуючись ст. ст. 611, 629, 1049,1050 ЦК України, ст. ст. 11-13, 19, 76-82, 89, 141, 263-265 , 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов Кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки «Хортиця» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Слобідська, 55, кв. 1, п/р НОМЕР_2 в ТВБВ № 10007/0223 філії ЗОУ АТ «Ощадбанк» м. Запоріжжя, МФО 313957, ) проценти згідно з п. 6.3. договору кредиту за період з 12.05.2019 року по 12.11.2020 року у розмірі 29 641,06 грн., інфляційні втрати за період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року у розмірі 1399,89 грн., а разом 31 040,95 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки «Хортиця» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Слобідська, 55, кв. 1, п/р НОМЕР_2 в ТВБВ № 10007/0223 філії ЗОУ АТ «Ощадбанк» м. Запоріжжя, МФО 313957, ) судовий збір у розмірі 2102,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.04.2021 року.

Суддя: В.М. Світлицька