Справа № 495/3427/21
№ провадження 2-о/495/116/2021
Ухвала

іменем україни

12 травня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2021 року ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зацікавлена особа Управління Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, юридична адреса: вул.Канатна 83, м.Одеса, звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що картка фізичної особи-платника, видана Білгород-Дністровською ДПІ 12.03.2002 року ОСОБА_2 з присвоєнням ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 дійсно належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку, визначеному главою 6 ЦПК України, розглядаються заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість,і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ,що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про субєктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його звязок із певним субєктивним матеріальним правом.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до поданої заяви заявник ОСОБА_1 просить встановити факт, що картка фізичної особи-платника, видана Білгород-Дністровською ДПІ 12.03.2002 року ОСОБА_2 з присвоєнням ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 дійсно належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Необхідність встановлення факту заявник обґрунтовує тим, що мала намір отримати допомогу на поховання, однак Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило заявнику у такій виплаті.

Отже, між заявником та органом Пенсійного фонду України виник спір про право, а тому такий спір не може бути розглянутий у порядку встановлення юридичного факту.

Відповідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язано з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною заявою, оскільки зі змісту даної заяви вбачається спір про право.

Керуючись ст.ст.4, 19, 260, 293, 315, 353, 354 ЦПК України , суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що вона має право звернутись до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі та заяву із всіма доданими до неї документами надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Заверюха В.О.