Справа № 697/821/21
№ пров. 2-н/697/8/2021
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

18 травня 2021 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Черкасиенергозбут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Так, в обґрунтування заяви заявник вказує, що згідно пункту 3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, договір про постачання енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут».

З наданих до суду заявником доказів вбачається, що особовий рахунок за споживання електричної енергії № 2 за адресою АДРЕСА_1 обліковується за ОСОБА_2 .

Згідно листа виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Черкаської області від 09.03.2021 № 39, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно частини 1 статті 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до частини 2 статті 4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон).

Цивільним кодексом визначено вимоги до письмової форми правочину, а відтак інші нормативно-правові акти, не можуть суперечити вимогам Цивільного кодексу.

Статтею 207 ЦК України визначено вимоги до письмової форми правочину, за змістом якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що нормами процесуального законодавства імперативно визначено, що судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка утворилася внаслідок невиконання договору, укладеного саме в письмовій (в тому числі електронній) формі, копію якого заявник зобов`язаний надати одночасно із заявою про видачу судового наказу.

У заяві ТОВ «Черкасиенергозбут» зазначає, що договір про постачання електричної енергії споживачем є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунку за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунку.

Проте, основною підставою, що дає змогу розглядати справи у наказному провадженні, є наявність належним чином укладеного і підписаного сторонами договору.

У випадках споживання послуг без укладання договору фактично заборгованість утворюється, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у формі, визначеній чинним законодавством. Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній договір про постачання електричної енергії, укладений між заявником та ОСОБА_1 у письмовій (в тому числі електронній) формі, у розумінні статті 207 ЦК України.

Крім того, дані про укладення між ТОВ «Черкасиенергозбут» та ОСОБА_1 договорів щодо постачання електричної енергії та порушення умов договору щодо своєчасності сплати за надані послуги, до суду не надано.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що заява про видачу судового наказу заявлено до особи, яка не має боргових зобов`язань перед стягувачем, та враховуючи, що до заяви про видачу судового наказу не додано письмовий договір, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а наданий примірник договору не заповнений стороною споживача, суд вважає, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 167, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б . К . Скирда