ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6458/19Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/369/21 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

11 травня 2021 р. м.Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Хома М. В., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Сович Н.А.

з участю сторін - представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернопіль цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, відповідно до якого просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , 2015 року народження, а також стягувати з ОСОБА_3 у користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4 , 2015 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, а також понесені судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому народилась неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у подальшому розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12.10.2017 року. Після розірвання шлюбу. ОСОБА_3 життям неповнолітньої доньки не цікавився, не приймав та не приймає участі у її вихованні. Впродовж 2019-2019 років ОСОБА_1 надсилала ОСОБА_4 листи за допомогою яких намагалася налагодити нормальні стосунки між батьком та дитиною, однак відповіді на них не отримала. ОСОБА_4 неодноразово у сторону ОСОБА_1 висловлював погрози, внаслідок чого вона змушена була звертатись до органів Національної поліції. Неповнолітня дитина внаслідок конфліктів отримала сильне психічне потрясіння, внаслідок чого позивач за даним позовом зверталась за професійною допомогою до лікаря. На даний час дитина не пам`ятає батька. Дитина з 18.06.2016 року відвідувала Тернопільський НВК №3, однак ОСОБА_4 не цікавився успіхами неповнолітньої ОСОБА_4 , не з`являвся на батьківські збори, не цікавився розвитком чи досягненнями дитини, не брав участі у здійсненні оплати за харчування, тощо. Позивачка на даний час проходить інтернатуру після закінчення Тернопільської державної медичної академії ім.Л.Горбачевського, самостійного заробітку чи доходу, який би використовувався на утримання дитини не має. Позивачу відомо, що ОСОБА_4 працює на об`єктах будівельної галузі М.Тернополя та має мінливий, нерегулярний дохід. Вважає, що вимоги ОСОБА_1 є підтвердженими та обгрунтованими, а тому просить їх задовольнити.

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення способу участі батька у вихованні дитини, відповідно до якого просить встановити йому наступний графік побачень із донькою ОСОБА_4 , а саме кожної суботи з 15.00 до 19.00 год. в присутності матері в громадських місцях (торгових центрах, дитячих ігрових кімнатах, парках, тощо), на день народження доньки та у великі релігійні свята за домовленістю із матір`ю. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що з моменту розлучення із ОСОБА_1 , тобто з 2017 року намагався зустрічатись із неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , неодноразово виявляв бажання зустрітись із дочкою, купував їй подарунки та не був проти надання їй матеріальної допомоги, проте, ОСОБА_1 , чинились перешкоди йому у спілкуванні та побаченні з дитиною. ОСОБА_3 з метою усунення йому перешкод у спілкуванні з дитиною звертався із позовом до Тернопільського міськрайонного суду про сплату аліментів та визначення порядку участі батька у спілкуванні з дитиною, однак таку заяву було повернуто судом через невідповідність нормам ЦПК. Вважає, що ОСОБА_1 чинить перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні з неповнолітньою донькою, а тому просить суд визначити йому графік участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задоволено частково.

Вирішено стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_3 у користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягало негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

У решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_3 .

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні дитини, задоволено.

Встановлено ОСОБА_3 графік участі у спілкуванні та вихованні із неповнолітньою дитиною - дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке проводити в такі дні:

щосуботи з 15.00 год. до 19.00 год. а також у день народження дитини та релігійних свят, за домовленістю із матір`ю.

Побачення та спілкування з дитиною проводити у присутності матері, у тому числі в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей та за місцем проживання неповнолітньої дитини.

Стягнуто із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням суду від ОСОБА_1 поступила апеляційна скарга, в якій позивач просить скасувати рішення та постановити нове рішення, згідно якого позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити у повному обсязі. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні дитини залишити без задоволення.

У зв`язку з виниклою необхідністю, враховуючи думку учасників судового процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про витребування з Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради висновку щодо визначення способу участі батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

При цьому як зазначив Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2019 року (справа № 153/1334/16-ц) суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Згідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч.5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Проте, матеріали справи не містять письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Складення висновку є повноваженням органу опіки та піклування і не може бути делегований іншим органам. Таким чином, жодним органом, включаючи суд, не може бути виконана імперативна вимога частини третьої статті 19 Сімейного кодексу України, оскільки при розгляді даної категорії справ обовязковою умовою повонно бути встановлено думка (воля) дитини та на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів зроблений письмовий висновок органу опіки і піклування.Висновок органу опіки і піклування повинен бути достатньо обгрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, з метою повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, суд вважає, що справу слід направити до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради для дачі письмового висновку, щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи про визначення способу участі батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , 2015 року народження.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258-261 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні дитини, направити до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради (місцезнаходження: б-р Т. Шевченка, 1, м. Тернопіль, 46001) для дачі письмового висновку щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються визначення способу участі батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , 2015 року народження та обгрунтований письмовий висновок надати Тернопільському апеляційному суду у строк до 10 червня 2021 року.

Про день та час розгляду справи учасників справи повідомити після повернення матеріалів справи з Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради до апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Сташків Б.І.

Хома М.В.

Судді: Щавурська Н.Б.