ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2069/21 Справа № 180/861/19 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційною скаргою Акціонерного товариства акціонерний банк "ПриватБанк",

на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року

по справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення по справі за позовом Акціонерного товариства акціонерний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом повернення стягнутих грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2020 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення по справі за позовом Акціонерного товариства акціонерний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом повернення стягнутих грошових коштів.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року заяву АТ КБ ПриватБанк про поворот виконання рішення суду задоволено.

Допущено поворот виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області, ухваленого 14 червня 2019 року в справі №180/861/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом повернення стягнутих грошових коштів.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, адреса місцезнаходження; 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганця Дніпропетровської області (паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , грошову суму у розмірі 17316 (сімнадцять тисяч триста шістнадцять) гривень 39 копійок, безпідставно стягнуту на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області, ухваленого 14 червня 2019 року в справі № 180/861/19.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк просить скасувати ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про поворот виконання рішення відмовити.

Відзивів на апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року в справі № 180/861/19 позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 вересня 2008 року в сумі 25233 гривень 82 копійки, яка складається з: 0,00 грн. тіло кредиту, 2506,62 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 20780,42 грн. пеня за прострочене зобов`язання, 1946,78 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. В задоволенні решти позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1812 гривень 46 копійок.

На виконання рішення суду на адресу АТ КБ «Приватбанк» 18 липня 2019 року направлено виконавчого листа.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2020 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було скасовано; у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 2718,70 гривень.

Питання про поворот виконання рішення судом апеляційної інстанції не вирішено.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для (виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України (як норми прямої дії), право приватної власності є непорушний.

Відповідно до статті 1 «Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 20.03.1952 року (зі змінами, внесеними Протоколом № 11), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, відновлення прав ОСОБА_1 за наявних обставин можливе лише шляхом повороту виконання заочного рішення суду.

Згідно ст. 444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання.

Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Як вбачається з представленого боржником звіту про здійснення відрахування та виплати Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 17.06.2020 року, відносно ОСОБА_1 , за постановою від 22 жовтня 2019 року ВП №60187087 за період з 1 грудня 2019 року по 31 травня 2020 року за грудень 2019 року 4097,26 гривень, за січень 2020 року 2633,49 гривень, за лютий 2020 року 2633,49 гривень, за березень 2020 року 2633,49 гривень, за квітень 2020 року 2633,49 гривень, за травень 2020 року 2685,17 гривень. Всього стягнуто за виконавчим листом 17316,39 гривень.

Отже, для усунення усіх правових наслідків, створених цим рішенням та для поновлення права власності ОСОБА_1 , існує необхідність та правові підстави щодо повороту виконання рішення суду у справі №180/861/19 від 14.06.2019 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що наявні підстави для застосування повороту виконання рішення, оскільки рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року в справі № 180/861/19 скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2020 року, яка набрала законної сили.

Твердження апелянта, що заявником не надано доказів про перерахування коштів від виконавчої служби до ПриватБанку та грошові кошти так і перебувають на рахунку виконавчої служби, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно норм чинного законодавства вказане є підставою для відмови у задоволенні заяви сторони по справі про поворот виконання судового рішення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства акціонерний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова