Справа № 583/3361/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, відповідно до якої просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат шляхом стягнення з відповідачів на його користь 840,80 грн судового збору, 7301,00 грн вартості комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи та 8500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вимоги вмотивовані тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.04.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Проведений реальний поділ житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до ІІ варіанту висновку експертів № 1442/45 від 30.12.2020 за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, однак при ухваленні вказаного рішення суду питання стягнення судових витрат не вирішено, що і стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

05.05.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, при цьому не заперечували проти вимог позивача про стягнення на його користь сплаченого ним судового збору в розмірі 840,80 грн. та витрат за проведення комплексної судової земельно - технічної та будівельно - технічної експертизи в розмірі 7301,00 грн. Разом з тим, не погоджуються з вимогою позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн за 13,5 годин витраченого його представником часу, оскільки у позовній заяві, поданої позивачем до суду 16.09.2020 зазначено, що на підготовчому судовому засіданні ним буде поставлено питання про призначення комплексної судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи ( які були в подальшому призначенні та проведені ) та повідомлено, що попередній розрахунок судових витрат, понесених позивачем складає розмір оплаченого судового збору за одну вимогу немайнового характеру в сумі 840,80 грн., інших попередніх (орієнтовних) розрахунків сум судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, останнім у позові не зазначено. Відповідачі вважають, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, заявлений позивачем в сумі 8500,00 грн. не є співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значення справи для сторони, а тому прохають зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає розподілу між сторонами. Одночасно, звернули увагу суду на те, що дана справа не є складною та не потребувала від представника позивача, як кваліфікованого фахівця, значного часу для надання консультації, складання позову, клопотання про призначення експертизи та письмових пояснень по суті справи. При її розгляді відповідачі не заперечували проти позовних вимог позивача, тому вважають, що кількість витраченого представником часу (13,5 годин) вартістю 500 грн за 1 годину, а також і сама вартість витрат на професійну правничу допомогу (8500 грн) є завищеними згідно опису на професійну правничу допомогу, зазначеного позивачем у заяві, в тому числі участь представника у судових засіданнях 3,5 години вартістю 3500 грн. Так, з опису на професійну правничу допомогу, зазначеного позивачем у заяві, вбачається, що за участь представника в експертному дослідженні, огляді домоволодіння ним витрачено 2 год. робочого часу вартістю 1000 грн, однак під час проведення експертного дослідження фактично в ньому брали участь лише судові експерти Андрєєв І.Г. та Сукаленко С.В. , а представники сторін перебували на подвір`ї домогосподарства, тому вважають, що в даному випадку обов`язкова участь представника під час проведення зазначеної дії чинним законодавством не передбачена, а є його добровільною ініціативою, тому її час і вартість не повинні братися судом до уваги при вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При цьому просили врахувати, що згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлена у 2021 році мінімальна заробітна плата: у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 грн.; у погодинному розмірі: з 1 січня - 36,11 грн., а позивач просить суд стягнути за годину наданої правничої допомоги 500 грн., що на їх думку є не співмірним критерієм з урахуванням фінансового стану відповідачів, так як ОСОБА_3 працює молодшою палатною медичною сестрою КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» з мінімальною заробітною платою, а ОСОБА_2 з 23.08.2016 не працює у зв`язку з його звільненням з лав Збройних Сил України. Зважаючи на викладене, відповідачі не мають змоги сплатити витрати на правову допомогу позивача у заявленому розмірі, тому просили його зменшити.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на викладене, суд проводить розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.04.2021 у справі №583/3361/20, провадження № 2/583/54/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено провести реальний поділ житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до ІІ варіанту висновку експертів № 1442/45 від 30.12.2020 за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (а.с. 209-213).

Встановлено, що при ухваленні рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Так, позивачем ОСОБА_1 на підтвердження понесення витрат, у порядку та у строки, визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України, до суду подано договір про надання правової допомоги № 050 від 16.09.2020, укладений між адвокатом Савочкою А.М. та ОСОБА_1 ; розрахунок вартості послуг по Договору про надання правової допомоги № 050 від 20.10.2020, відповідно до якого сторони погодили вартість однієї години роботи адвоката по справі 583/3361/20 - 500,00 грн.; додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги № 050 від 31.12.2020; акт виконаних робіт по Договору про надання правової допомоги № 050 від 21.04.2021, згідно якого на підставі договору про надання правової допомоги № 050 від 16.09.2020 ОСОБА_1 адвокатом Савочкою А.М. надано послуги, загальна вартість яких склала 8500,00 грн, зокрема, за попередню консультацію, ознайомлення з документами позивача; підготовку та складання позовної заяви; підготовку та складання клопотання про призначення експертизи; підготовку та складання письмових пояснень по суті справи; участь в експертному дослідженні, огляді домоволодіння 04.12.2020; участь у судових засіданнях по справі (загальний час, проведений в судових засіданнях 3 год. 30 хв.); квитанцію № 23 від 21.04.2021 на суму 8500,00 грн., квитанції про сплату за проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизу згідно ухвали від 20.10.2020 на загальну суму 7301,00 грн. (а.с. 218-227).

Згідно вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Згідно вимог до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного Цивільного суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача.

При цьому, позовна заява у даній справі не містить значних правових обґрунтувань та складних правових досліджень, має не значний обсяг, як і клопотання про призначення експертизи та письмові пояснення по суті позовних вимог.

На переконання суду, витрати в сумі 8500 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг (попередньої консультації, ознайомлення з документами позивача, підготовки та складання позовної заяви, клопотання про призначення експертизи, письмових пояснень по суті справи, участь в експертному дослідженні, огляді домоволодіння 04.12.2020, участі у судових засіданнях по справі), затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

З матеріалів справи вбачається, що загальний час участі у судових засіданнях представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Савочки А.М. складає 3 години 30 хвилин. Зважаючи на встановлену у договорі про надання правової допомоги, укладеному між позивачем та його представником, вартість однієї години роботи адвоката - 500,00 грн, загальна вартість участі адвоката у судових засіданнях по справі складає 1750,00 грн.

З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає доцільним стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про стягнення судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору - 840,80 грн, за проведення судової експертизи - 7301,00 грн та на професійну правничу допомогу - 5000 грн, а всього 13 141,80 грн, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 6570,90 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст.133,137,140, 141, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в дольовому порядку на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати у розмірі 13141 (тринадцять тисяч сто сорок одну) гривню 80 копійок по 6570 (шість тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 90 копійок з кожного.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів в порядку ст. 354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко