Справа № 201/2805/21
Провадження № 2/201/1881/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 березня 2021 року звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до КП «Південукргеологія», в якому просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток у розмірі 101 421,60 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначає, що з 10 червня 2019 року він працював у відповідача на посаді провідного інженера та 10 січня 2020 року звільнився з роботи за власним бажанням. На момент звільнення з ним не було проведено повного розрахунку. В зв`язку з чим заборгованість по заробітній платі в розмірі 19 026,01 грн. було стягнуто на його користь за рішенням суду лише 22 грудня 2020 року. У зв`язку з тим, що відповідач не розрахувався з ним повністю в день звільнення просив стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 11 січня 2020 року по 22 грудня 2020 року в розмірі 101 421,60 грн. (а.с. 1-4).

06 травня 2021 року до суду надано відзив на позов в якому в.о. генерального директора Сіцькова О.В. зазначила, що дійсно ОСОБА_1 в період з 10 червня 2019 року по 10 січня 2020 рік працювала на посаді провідного інженера в КП «Південукргеологія». На момент звільнення у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по заробітній платі у розмірі 19 026,01 грн. яку було отримано позивачем 22 грудня 2020 року. В зв`язку з існуючими судовими рішеннями та арешту рахунків підприємство відповідач не має можливості вчасно виплатити заробітну плату, тому в задоволенні позовних вимог просили відмовити (а.с.36-38).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.25).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2021 року позовну заяву було залишено без руху (а.с. 24-25).

30 березня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку (а.с.31-32).

05 квітня 2021 року позивачем надано заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с. 35).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що Наказом № 54-к від 07 червня 2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду провідного інженера та 10 січня 2020 року звільнено з роботи за угодою сторін (а.с. 7).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року на користь ОСОБА_1 з КП «Південукргеологія» стягнено заборгованість по заробітній платі в розмірі 19 026,01 грн. (а.с. 11-14). Яку позивач отримала лише 19 грудня 2020 року (а.с. 8).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Так, заборгованість по заробітній платі позивачу сплачено лише 22 грудня 2020 року. Тобто затримка становить 240 днів з 11 січня 2020 року по 22 грудня 2020 рік.

Розмір середньої заробітної плати 422,59 грн ( 17 748,76 грн. (розмір заробітної плати за останні два місяці) : 42 (кількість робочих днів за останні два місяці) = 422,59 грн.)

Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені становить 101 421,60 (240дня х 422,59 грн.(розмір середньої заробітної плати ).

Беручи до уваги, що в порушення діючих норм КЗпП України КП «Південукргеологія» не був проведений з ОСОБА_1 повний розрахунок при її звільненні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і можливість їх частково задоволення в розмірі 19 026,01 грн., виходячи з наступного.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд враховує роз`яснення Верховного Суду України, які містяться в п. 20 Постанови ленуму № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року, відповідно до якого у разі часткового задоволення позовних вимог працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає розмір такого відшкодування з урахуванням розміру спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Тобто застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду.

Суд вважає, що при визначенні розміру відшкодування слід врахувати розмір спірної суми та частку, яку вона становила у заявлених вимогах, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком і застосувати принцип співмірності та справедливості.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача КП «Південукргеологія» на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 19 026,01 грн., що дорівнює загальному розміру заборгованості.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 190,26 грн. (19 026,01 грн. х 1 014,21 грн. : 101 421,60 грн. = 190,26 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1

до Казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Казенного підприємства «Південукргеологія» (, м. Дніпро, вул. Чернишевського, буд. 11) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь період затримки розрахунку в розмірі 19 026,01 грн.

Стягнути з Казенного підприємства «Південукргеологія» (, м. Дніпро, вул. Чернишевського, буд. 11) на користь держави судові витрати в розмірі 190,26 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2021 року.

Суддя С.О. Демидова