Справа №351/554/21
Номер провадження №2/351/408/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок .

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 . 01.03.2021 р. позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу відоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи. За життя ОСОБА_4 не оформив відповідним чином право власності на будинок. Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року окрім позивачки в будинку були зареєстровані: ОСОБА_2 , мама позивачки, ОСОБА_3 , - брат позивачки та ОСОБА_3 - брат, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Ніхто крім позивачки не претендує на вказане господарство.

Однак в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти позову не заперечила.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти позову не заперечив.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_4 , слідує, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останньому згідно Державного акту ІІ-ІФ №013690, від 30.12.1997 р. належала земельна ділянка площею 0, 6354 га., що розташована на території с. Вовчківці, Вовчківської сільської ради. Землю передано для обслуговування жилого будинку та веденння особистого підсобного господарства.

З довідки від 02.03.2021 р. № 307/02-14, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою, слідує, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживав в с. Вовчківці, Снятинського району Івано-Франківської області заведена спадкова справа за № 61/2021 на підставі заяви про видачу спадщини за законом №171 від 24.02.2021 р. дочки померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заяви про видачу спадщини за законом №176 від 01.03.2021 сина померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заяви про видачу.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , жительці с.Вовчківці, Снятинського району, Івано-Франківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав в с. Вовчківці, Снятинського району Івано-Франківської області, на житловий будинок АДРЕСА_1 .

З свідоцтва про смерть виданого на ОСОБА_5 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки 09.03.2021 р. №60, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, слідує, що станом на 15.04.1991 р. господарство, що знаходилося за адресою АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи «колгоспний двір». В господарстві були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями, що в АДРЕСА_1 , відповідає будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський