Провадження № 2/369/395/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Новіцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.12.2018 року сталась ДТП, в якій автомобіль позивача Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.01.2019 року ОСОБА_2 визнано винною за ст. 124 КУпАП по вказаному факту ДТП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» згідно Полісу 7383058. Відповідач виплатив позивачу 8859,46 грн. страхового відшкодування. Однак, позивачка вважає, що ця сума не покриває ремонт пошкодженого автомобіля, а тому звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 17125,05 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн..

У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позову.

У судове засідання третя особа не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.12.2018 року приблизно о 13 годині 10 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Chery Beat, д/н НОМЕР_2 , по вул. Зелена в м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська область, проявила неуважність, рухаючись заднім ходом, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, допустила зіткнення з транспортним засобом Toyota, д/н НОМЕР_1 , який знаходився позаду, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 визнана винною у цій ДТП згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.01.2019 року у справі № 369/16336/18.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1 є позивач.

Станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно Полісу АМ 7383058 від 20.09.2018 року.

14.12.2018 року водій ОСОБА_3 надав відповідачу повідомлення про настання ДТП 09.12.2018 року.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 19.12.2018 року - вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ОСОБА_1 після аварійного пошкодження КТЗ Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1 , станом на 19.12.2018 року дорівнює з урахуванням ПДВ 9804,40 грн.

Згідно Рахунку № ВДиС-0058030 від 19.12.2018 року вказано, що вартість деталей становить 25984,51 грн. з ПДВ.

01.02.2019 року позивач надала відповідачу заяву про страхове відшкодування та просила здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 25984,51 грн.

25.02.2019 року відповідач оплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 8859,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9950 від 25.02.2019 року.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що:

Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Ст. 3 Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Ст. 22 У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Ст. 28 Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Ст. 29 У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

П. 36.2. ст. 36 Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач провів оцінку пошкодження транспортного засобу та здійснив виплату страхового відшкодування у відповідності до вказаного Закону, то відсутні правові підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди.

Заявлені позивачем вимоги можуть бути предметом спору та заявлені безпосередньо до винної в ДТП особи у відповідності до ст. 1194 ЦК України.

Що стосується моральної шкоди, то суд зазначає наступне:

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Зважаючи на те, що позивач не зазначала ушкодження здоров`я під час ДТП, то відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди саме з відповідача.

Наведені позивачем обставини та підстави для відшкодування моральної шкоди, пов`язані із душевними стражданнями у зв`язку із пошкодженням її майна, можуть бути предметом спору та заявлені безпосередньо до винної в дорожньо-транспортній пригоді особи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 22, 26-1, 28, 29, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рішення ЄСПЛ (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010), ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», Код , місце знаходження 03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, 65.

Інформація про третю особу: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук