Справа №201/3898/20
Провадження №2/932/4031/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря судового засідання Іванової А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації. Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану в результаті ДТП в порядку суброгації у розмірі 11714,41 грн., а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовної заяви вказав, що 25.04.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «TOYOTA COROLLA» державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу «Daihatsu Terios» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АТ «СК « АХА Страхування» транспортний засіб «TOYOTA COROLLA» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . Страхувальнику було виплачено страхове відшкодування шкоди у загальній сумі 31168,36 грн., тому ПАТ «СК «АРКС» звернувся до суду для відшкодування збитків, які були понесені страховою компанією.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, по час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте надала письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Раніше надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що ПАТ «СК «АРКС» звернулося з даним позовом до неналежного відповідача.

Представник ПАТ «СК «УНІКА» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник МТСБУ в судове засідання не з`явився, проте надав лист №9-02/10258 від 21.03.2021 року в якому зазначено, що за договором ОСЦПВВНТЗ АК/4598210, який було укладено з ОСОБА_3 та ПАТ «СК`УНІКА», наявна інформація про вимогу потерпілого ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.04.2017 року. Дата подання вимоги - 26.04.2017 року. Вимога врегульована шляхом сплати страхового відшкодування 22.05.2017 року в розмірі 25543,97 грн. Крім того, зазначено, що до компетенції МТСБУ відносяться питання, які стосуються виключно ОСЦПВВНТЗ. МТСБУ не володіє інформацією щодо укладених договорів за іншими видами страхування.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалося у зв`язку із неявкою всіх учасників по справі.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом на позов та відповіддю на відзив, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «TOYOTA COROLLA» державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу «Daihatsu Terios» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АТ «СК «АХА Страхування» транспортний засіб «TOYOTA COROLLA» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Daihatsu Terios» державний номерний знак НОМЕР_2 був застрахований в ПАТ «СК «УНІКА» на умовах Договору ОСЦПВВНТЗ АК/4598210.

26 квітня 2017 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «УНІКА» із вимогою про відшкодування шкоди.

У рамках прямого врегулювання АТ «СК «АХА Страхування» та ПАТ «СК «УНІКА» погодили суму страхового відшкодування зі зносом у розмірі 25543,97 грн., про що було складено страховий акт №АХА2208116 від 19.05.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» сплачено страхове відшкодування замість ПАТ «СК «УНІКА» на СТО ТОВ «Фірма Алмаз Мотор ЛТД», що підтверджується платіжним дорученням №334538 від 22.05.2017 року.

Позивачем виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 31168,36 грн., з яких 25543,97 грн. сплачено АТ «АХА Страхування» за ПАТ «СК «УНІКА» в рамках прямого врегулювання, а 11714,41 грн. сплачено відповідно до умов договору КАСКО.

Так, згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Разом з тим, ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права зокрема ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Однак, судом також встановлено, що ОСОБА_3 було укладено Договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4598210 з ПАТ «СК «УНІКА», відповідно до умов якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 100000,00 грн., розмір франшизи становить - 0 грн. ПАТ «СК» АХА Страхування» здійснило відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП у сумі 31168,36 грн., тобто АТ «СК «АХА Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності.

Суд приймає до уваги доводи ОСОБА_1 викладені у відзиві на позовну заяву, вважає їх обґрунтованими та такими, що підкріплюються матеріалами справи.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) прийшла до висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст. 3,5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що обов`язок відшкодування вже виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування у межах суми страхового відшкодування покладається на страховика особи, яка завдала шкоду. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4598210 сума збитку, завданого внаслідок ДТП, не перевищує ліміт відповідальності ПАТ «СК» УНІКА», а тому вимоги ПАТ Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» є необґрунтованим та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що вимоги про відшкодування судових витрат є похідними від пропорційності задоволених позовних вимог, та приймаючи до уваги, що позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 грн., слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 979, 993, 1166, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 76, 82, 130, 133, 141, 223, 263-266 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова