Справа № 766/7002/21
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30.04.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Войцеховська Я.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ромаданова Тетяна Вікторівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Суворовський районний у м.Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулася в окремому провадженні до Херсонського міського суду Херсонської області 29.04.2021р. з вищезазначеною заявою в якій просить встановити факт реєстрації шлюбу .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Дослідивши заяву з доданими до неї документами, приходжу до висновку про залишення її без руху як таку, що подану без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175,177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Так звертаючись із вказаною заявою до суду, заявник посилався на те, що відповідно до п.21 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від його сплати, оскільки дана заява подана у зв`язку тимчасовою окупацією території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом , змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів (заявників), а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, заявник вказував, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не надавши посилань на докази вимушеного переселення з тимчасово окупованої території.

Відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Тобто, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Заява ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації шлюбу подана у зв`язку з необхідністю розірвання шлюбу та не пов`язана зі збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та нерухоме майно.

Отже заявник не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 243/9106/18, від 04 жовтня 2019 року у справі № 242/4145/19, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 350/2002/18, постанову Верховного суду від 20.11.2019 року №243/12928/18.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права.

Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Посилання заявника у поданій заяві на пункт 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З поданих заявником документів слідує, що він не є внутрішньо переміщеною особою, адресою проживання заявника є с.Айвове Бахчисарайського району АР Крим - тимчасово окупована територія України. Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, як це передбачено вимогами Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» заявником не надано, з огляду на що до вказаних правовідносин неможливо застосувати положення п. 21 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору заявників - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною тимчасовою окупацією території України, що призвело до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України.

Посилання заявника на те, що подана ним заява про встановлення факту реєстрації шлюбу стосується факту, що має юридичне значення, та подана у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, що призвела (або може призвести) до порушення права власності на майно, а тому є підстави передбачені п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору не заслуговують на увагу, оскільки заявником не наведено, що подана ними заява містить посилання на те, що у зв`язку з тимчасовою окупацією території України порушено право власності на рухоме та/або нерухоме майно.

В контексті приписів ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідної практики Європейського суду з прав людини є майновим правом, мирно володіти яким має право кожна особа і захист цього права власності гарантується державами-учасницями, однак вимогами спеціального Закону України «Про судовий збір», зокрема п.21 ст. 5 цього закону, врегульовано порядок сплати судового збору та звільнення осіб від його сплати, та визначено чіткий перелік підстав для звільнення заявників від сплати судового збору. При цьому у ньому відсутні підстави для звільнення осіб в разі порушення їх майнового права, щодо отримання грошової допомоги та передбачена можливість такого звільнення виключно у випадку порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, визначення якого наведено в ст. 181 ЦК України.

У відповідності з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В силу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) судовий збір за звернення фізичної особи до суду з заявою у справах окремого провадження складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, тобто 454 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, оскільки встановлено, що дану заяву подано з порушенням вимог ЦПК України, вважаю за необхідне заяву залишити без руху, повідомивши про це заявника, запропонувавши йому сплатити судовий збір у передбаченому законом розмірі і порядку або надати докази на підтвердження у нього пільг щодо сплати судового збору, та надавши строк для усунення вказаних недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником копії ухвали суду.

Частиною 3 ст.185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ромаданова Тетяна Вікторівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Суворовський районний у м.Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту реєстрації шлюбу - залишити без руху.

Надати заявнику строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Я.В.Войцеховська