Справа № 296/339/12-ц
УХВАЛА

Іменем України

"13" квітня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Покоєвича А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за скаргою

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «ВТБ Банк», державний виконавець, дії якого оскаржуються: державний виконавець Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Данилова Олена Володимирівна на неправомірні дії державного виконавця.

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 18.03.2021р. звернулася зі скаргою в якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №62269095, прийняту 09.06.2020 р. державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Даниловою О.В.

Свої вимоги мотивує тим, що стягувачем пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та виконавчий лист №296/339/12-ц про стягнення з неї боргу на користь ПАТ «ВТБ БАНК» мав би бути пред`явлений до виконання до 13 травня 2018 року. Також зазначає, що пред`явлення стягувачем виконавчого документа до неналежного відділу державної виконавчої служби з порушенням визначеної підвідомчості не перериває строки пред`явлення виконавчого документа. Наголосила, що 14.09.2017 року вона погасила заборгованість за кредитним договором №КФ-мсб 09/07-5 від 20.07.2007 року в сумі 6427 доларів США та стягувачем була видана довідка про відсутність у неї заборгованості.

Крім того, у скарзі було викладено клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даною скаргою, в якій заявниця просить суд визнати причини пропуску такого строку поважними, зазначаючи, що як боржник у виконавчому провадженні лише 30.10.2020 р. вона ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та дізналася про існування постанови про відкриття виконавчого провадження, а відтак, саме з цього часу вважає, що розпочався відлік часу на подання скарги. Також вказала, що 05.11.2020 року вона звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира зі скаргою на дії державного виконавця, проте, ухвалою суду від 10.11.2020 року її скаргу було повернуто без розгляду. В подальшому 15.01.2021 року вона повторно звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, однак, ухвалою суду від 20.01.2021 року її скаргу було знову повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 23.03.2021р. призначено судове засідання, зокрема з вирішення питання поновлення пропущеного строку подання скарги.

В судовому засіданні заявниця просила поновити строк на звернення до суду зі скаргою та зазначила, що не отримувала постанови про відкритття виконавчого провадження. В 2019 році вона змінила місце реєстрації, раніше проживала по АДРЕСА_1 , а на даний час поживає по АДРЕСА_2 . Також вказала, що 09.07.2020 року вона розірвала договір з адвокатом Галагуз В.В. та останній не повідомив їй про ознайомлення ним з матеріалами виконавчого провадження, оскільки ознайомлювався з власної ініціативи.

Представник заявниці адвокат Покоєвич А.О. в судовому засіданні вказав, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, оскільки боржнику про виконавче провадження стало відомо лише 30.10.2020 року.

Державний виконавець Корольовського ВДВС у м. Житомирі Данилова О. подала до суду клопотання про розгляд справи без участі державного виконавця. В клопотанні просила скаргу залишити без розгляду, оскільки ОСОБА_1 пропустила встановлений законом десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №62269095 від 09.06.2020 року, з якого ОСОБА_1 була ознайомлена через свого представника 08.07.2020 року, про що свідчать матеріали виконавчого провадження (а.с.20-26).

Заслухавши думку заявниці та її представника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження №62269095, прийняту 09.06.2020 р. державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Даниловою О.В., з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно зі ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 14.05.2015 року на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22.01.2015 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» - 343 379,89 доларів США (триста сорок три тисячі триста сімдесят дев`ять) доларів США 89 центів та 734 298,11 гривень (сімсот тридцять чотири тисячі двісті дев`яносто вісім) гривень 11 копійок (а.с.29).

Постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данилової О.В. від 09.06.2020 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Корольовським районним судом м. Житомира у справі №296/339/12 (ВП №62269095) (а.с.30).

Цього ж дня, листом №70917/17 від 09.06.2020 року державним виконавцем Даниловою О.В. на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) було направлено для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2020 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №296/339/12 від 14.05.2015 року, виданого Корольовським районним судом м. Житомира, що також підтверджується копією фіскального чека від 09.06.2020р. про оплату надсилання рекомендованого поштового відправлення (а.с.32, 33).

В подальшому, державним виконавцем листом №18.22/21/2020/17/72145 від 16.06.2020 року повторно було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2020 на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), що підтверджується копією реєстру надсилання рекомендованих поштових відправлень від 20.06.2020р. (а.с.34, 35).

В свою чергу заявниця зазначає, що про існування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2020 року вона довідалась під час ознайомлення 30.10.2020 року з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується її заявою від 27.20.2020 на якій міститься відмітка про ознайомлення (а.с.5).

Заявниця вважає, що причина пропуску строку оскарження постанови є поважною, оскільки після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження вона 05.11.2020 року, у встановлений 10-ти денний строк строк звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира зі скаргою на дії державного виконавця, проте, ухвалою суду від 10.11.2020 року її скаргу було повернуто без розгляду. В подальшому 15.01.2021 року вона повторно звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, однак, ухвалою суду від 20.01.2021 року її скаргу було знову повернуто без розгляду.

Проте, з матеріалі справи вбачається, що 07.07.2020 року між адвокатом Галагуз В.В., який діє на підставі свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю №564 (видане на підставі рішення Житомирської обласної КДКА від 10.02.2011 року №16) та клієнтом ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.38).

Пунктом 1 вказано договору передбачено, що адвокат надає правову допомогу клієнтові з приводу представництва та захисту інтересів клієнта в органах, зокрема, державної виконавчої служби.

Пунктом 2 вказано договору передбачено, що для виконання цього договору клієнт надає адвокату наступні повноваження, зокрема, підписувати і подавати від імені клієнта будь-які заяви.

Так, 07.07.2020 року адвокат Галагуз В.В, який діє від імені та представляє інтереси ОСОБА_1 , звернувся до Корольовського ВДВС у м. Житомирі (м. Житомир, вул. Леха Качинського, 12-А) із заявою про надання йому матеріалів виконавчого провадження №62269095 щодо примусового виконання виконавчого листа №296/339/12-ц, виданого 14.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, з можливістю робити фотокопії. В додатках зазначив: копія договору, копія ордеру (а.с.36).

Слід зазначити, що у вищенаведеній заяві також міститься відмітка адвоката Галагуза В.В. про те, що він з матеріалами виконавчого провадження ознайомився 08.07.2020 року.

09.07.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 була укладена угода про розірвання договору про надання правової допомоги, при цьому підставою для розірвання угоди були розбіжності у способі захисту (а.с.53).

Судом встановлено, що дійсно заявниця самостійно ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження 30.10.2020 р., однак наведені вище обставини вказують на те, що про постанову від 09.06.2020 року, відповідно про порушення її права або свобод, вона повинна була дізнатися набагато раніше, зокрема з надісланих на її адресу копії постанови, або після ознайомлення її представника 08.06.2020 року з матеріалами виконавчого провадження, або при розірванні 09.07.2020р. договору про надання правової допомоги.

Вбачається, що заявниця належним чином була повідомлена про відкриття виконавчого провадження, а її представник адвокат Галагуз В.В. станом на 08.07.2020 року був ознайомлений з матеріалів виконавчого провадження №62269095 щодо примусового виконання виконавчого листа №296/339/12-ц, виданого 14.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Отже, починаючи щонайменше з 08.07.2020 року заявниця мала змогу дізнатися про хід виконавчого провадження та подати відповідну скаргу. Однак, таким правом скористалася лише 05.11.2020р.

Відповідно до змісту ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62), «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року, заява № 15123/03.

У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_11 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Відповідно до абзацу 3 п.22 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю „ДІД Коне" щодо офіційного тлумачення положень пункту 15 частини першої статті 37 Закону України „Про виконавче провадження" у взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 41, частини п`ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої статті 2, абзацу шостого пункту 3.7 статті 3 Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Тобто, і право на звернення зі скаргою, і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Крім цього, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Дійсно, у певних випадках про що йдеться у ст.ст. 127, 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк може бути поновлено судом.

Відповідно до вказаних вище норм закону, суду слід з`ясовувати чи пропущено особою строк на подання скарги та у випадку якщо так, чи є підстави для поновлення такого строку. Вказане стосується в особливому порядку випадків, коли рішення, дії чи бездіяльність оспорюються через значні проміжки часу, що має місце і у даному випадку.

Як вказано вище особа має право на оскарження дії, рішення чи бездіяльності державного виконавця у стислий десятиденний строк з дня, коли вона дізналась, або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод.

Відповідно слід з`ясувати, коли заявник дізнався або міг дізнатись про оскаржуване ним рішення державного виконавця, оскільки у випадку коли особа не дізналась або не могла дізнатись про такі, строк про який йдеться не слід вважати пропущеним.

Отже, суд вважає, що заявник набула право на звернення до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2020 після 08.07.2020 року, коли її представник адвокат Галагуз В.В., який діяв від її імені та представляв її інтереси ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №62269095. Крім того, постанова надсилалася на адресу її фактичного місця проживання.

Слід також зазначити, що неодноразове звернення заявника зі скаргами на дії державного виконався, а також повернення скарг ухвалами суду від 10.11.2020 та 20.01.2021 не можна вважати поважними причинами пропуску строку, оскільки заявницею не доведено поважності не звернення зі скаргою до листопада 2020 року. Крім того, заявницею не наведено переконливих доказів поважності причин подання скарг із значними проміжками часу між поданням першої, другої та останньої скарг.

Жодних інших обґрунтованих доводів про наявність об`єктивних, непереборних обставин, що перешкоджали заявнику звернутися до суду, не наведено та доказів цього не представлено.

Доводи заявниці повідомлені в судовому засіданні про не повідомлення адвокатом про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не беруться судом до уваги, оскільки обставини справи в своїй сукупності дають підстави для висновку, що заявниця вважається обізнаною про відкриття виконавчого провадження, оскільки була повідомлена про це у відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». З договору про розірвання угоди з адвокатом вбачається, що підставою для розірвання угоди були розбіжності у способі захисту, розірвання угоди відбулося після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, при цьому, угода з адвокатом на представництво укладена 07.07.2020 року, а тому виходячи з дат надсилання державним виконавцем копій постанов про відкриття виконавчого провадження суд критично ставиться до доводів заявниці, що адвокат з власної ініціативи знайомився з матеріалами виконавчого провадження і не повідомив про результати ознайомлення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що наведені заявницею причини пропуску строку звернення зі скаргою на дії державного виконавця не є поважними, а тому не вбачає підстав у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження №62269095, прийняту 09.06.2020 р. державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Даниловою О.В.

Вказане є підставою для залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №62269095 від 09.06.2020 р.

У зв`язку з відмовою в поновленні строку на звернення до суду зі скаргою та залишенням скарги без розгляду, суд не аналізує доводи скарги та не оцінює докази, подані учасниками на підтримку своїх позицій у вказаному судовому процесі по суті, разом з тим враховує, що з пояснень заявниці наданих в судовому засіданні з 343379,89 доларів США боргу за виконавчим листом №296/339/12-ц було погашено борг в 6427,75 доларів США, який стягнуто у справі №296/5224/14-ц.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 261, 353, 447-449 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви про поновлення строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.06.20 ВП62269095 - відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Данилової Олени Володимирівни, заінтересована особа: Акціонерне товариство «ВТБ Банк» - залишити без розгляду.

Ухвала можу бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту ухвали: 19.04.2021.