Справа № 444/2643/19
Провадження № 2/444/77/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

з участю представника позивача Райхель Р. П.

представника відповідача Кальмук Н. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", про захист прав споживачів, а саме про стягнення коштів за користування коштами за договором банківського вкладу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" про захист прав споживачів, а саме про стягнення коштів за користування коштами за договором банківського вкладу, мотивуючи свою вимогу тим, що 12.06.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та нею було укладено договір банківського вкладу «Стандарт», за яким банк відкрив їй вкладний рахунок № НОМЕР_1 в іноземній валюті- долари США на строк 365 днів до 12.06.2018 року, а вона внесла через касу банку на Вкладний рахунок кошти в сумі 12500 доларів США. Розмір процентів, які мали нараховуватись на суму вкладу склав 3% річних, а нараховані проценти мали перераховуватись Вкладнику один раз в місяць на рахунок в ПАТ «Кредобанк». Вказує, що процедура оформлення договорів була побудована таким чином, що начальник відділення заповнивши реквізити договору та підготувавши квитанцію про внесення коштів, не видала оригіналу договору поки їй не повернуть квитанцію про внесення коштів в касу банку. Також вказує, що банківські платіжні картки типу МС World Dedit та пін- коду до неї вона не отримувала та підписів на отримання не ставила. Вподальшому їй стало відомо, що внаслідок злочинних дій начальника відділення ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_2 , 12 500 доларів США на її поточний рахунок так зараховані і не були, хоча банк прийняв усю суму коштів. Зазначає, що на звернення її представника, адвоката Райхеля Р.П. від 04.03.2019 року щодо повернення коштів по її банківському вкладу, повідомлено, що договір №2630/09/534909 від 12.06.2017 року банківського вкладу «Стандарт плюс» з зазначеними реквізитами не існує. Також зазначає, що працівник банку повідомив, що до ЄРДР на підставі звернення ПАТ «Кредобанк» до правоохоронних органів з приводу зняття та привласнення коштів із депозитних рахунків, 20.01.2019 року внесено відповідні відомості та розпочато кримінальне провадження №0000134, заяву її представника від 04.03.2019 року банком буде скеровано до СУ ГУ НП у Львівській області, для приєднання до відкритого кримінального провадження. Однак жодного рішення щодо повернення її депозитного вкладу банк не повідомив та не виплатив. Просить стягнути в її користь 12 809,73 доларів США, в тому числі повернення банківського вкладу в сумі 12500,00 доларів США; 3% річних станом на 12.09.2019 року- 809,73 долари США. та судові витрати сплачені нею при подачі позовної заяви.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, вважає таку безпідставною, вимоги позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Враховуючи те, що між AT «Кредобанк» та ОСОБА_1 не було в належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, беручи до уваги відсутність як у AT «Кредобанк» так і у ОСОБА_1 оригіналу Договору №2630/09/534909 банківського вкладу «СТАНДАРТ» датованого 12.06.2017, позовні вимоги про захист прав споживачів, а саме про стягнення з AT «Кредобанк» коштів за користування коштами за договором банківського вкладу в сумі 12 000 доларів США є абсолютно безпідставними та необгрунтованими.

З метою підтвердження нібито внесення 12 червня 2017 року через касу банку на вкладні рахунки коштів 12 500 доларів США ( ОСОБА_1 ) позивачем не додано до позовної заяви жодної квитанції чи її копії. Долучений позивачем рух коштів по рахунку з 09.06.2017 по 08.02.2019 не є доказом внесення 12 червня 2019 року через касу банку на вкладні рахунки коштів в сумі 12 500 доларів США, ОСОБА_1 , саме на виконання умов Договору №2630/09/534909 банківського вкладу «СТАНДАРТ» датованого 12.06.2017. Такий висновок додатково підтверджується тим, що в призначенні платежів фігурує інша назва угоди, відсутня дата угоди, інший період залучення коштів, інша відсоткова ставка, рух коштів по іншому рахунку тощо). Більше того, AT «Кредобанк» ще в січні 2019 року подано до правоохоронних органів звернення з приводу зняття та привласнення коштів із депозитних рахунків, на підставі якого 20.01.2019 року внесено відповідні відомості та розпочато кримінальне провадження за №0000134. Станом на даний час тривають слідчі дії, правоохоронними органами встановлюються всі обставини даної події, в т.ч. обставини внесення та зняття коштів з рахунків клієнтів (чи таке взагалі мало місце, якщо так, то хто і коли вносив кошти, хто і яким чином їх отримував, хто і яким чином їх знімав, на які цілі їх використовував тощо).

Звертають увагу, що оскільки між AT «Кредобанк» та ОСОБА_1 не було в належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, беручи до уваги відсутність як у AT «Кредобанк» так і ОСОБА_1 оригіналів Договору №2630/09/534909 банківського вкладу «СТАНДАРТ» датованого 12.06.2017, беручи до уваги відсутність як у AT «Кредобанк» так і у ОСОБА_1 квитанцій про внесення 12 червня 2017 року через касу банку на вкладні рахунки коштів в сумі 12 500 доларів США ОСОБА_1 саме на виконання умов Договору №2630/09/534909 банківського вкладу «СТАНДАРТ» датованого 12.06.2017, позовні вимоги про захист прав споживачів, а саме про стягнення з AT «Кредобанк» коштів за користування коштами за договором банківського вкладу в сумі 12809,73 доларів США (в т.ч. 3% річних) є абсолютно безпідставними та не обгрунтованими. Зазначають, що такий спосіб захисту права, як стягнути кошти за користування коштами не передбачений договором чи законом. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про захист прав споживачів, а саме про стягнену коштів за користування коштами за договором банківського вкладу відмовити повністю. Судові витрати, що пов`язані з розглядом справи, покласти на Позивачів.

Представник позивача Райхель Р.П. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить такі задоволити.

Представник відповідача Кальмук Н.Б. в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, вказав, що заперечує сам факт укладання договору, не має жодних доказів про внесення ОСОБА_1 коштів на рахунок. Просять у позові відмовити.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши всі докази в їх сукупності суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.1058ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст.1061ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Позивачем надано копію договору №2630/09/534909 банківського вкладу «СТАНДАРТ» від 12.06.2017 року.

Однак, відповідач у письмових запереченнях ствердив, що жодного договору між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 не укладалося. Оригінал такого договору суду позивачем не представлено. Також позивачем не надано, як підтвердження оригіналів квитанцій про внесення 12 червня 2017 року через касу банку на вкладні рахунки коштів в сумі 12 500 доларів США.

Із листа ПАТ «Кредобанк» від 09.04.3019 року №63-16529/19 вбачається, що договір №2630/09/534909 від 12.06.2017 року ОСОБА_1 , банківського вкладу «Стандарт плюс» з зазначеними реквізитами у банку не існує. До ЄРДР, на підставі звернення ПАТ «Кредобанк» до правоохоронних органів з приводу зняття та привласнення коштів із депозитних рахунків, 20.01.2019 року внесено відповідні відомості та розпочато кримінальне провадження №0000134. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст.191 Кримінального кодексу України. Станом на даний час тривають слідчі дії, правоохоронними органами встановлюються всі обставини даної події.

Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до частин першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад) , що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року №1112121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Відповідно до ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року №516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12листопада 2003року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція №492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п.1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (п.1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п.1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції №492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

При укладенні договору банківського вкладу та на підтвердження додержання його письмової форми видається касовий документ, який відповідає вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління Національного банку України від 1 червня 2011року №174 (далі - Інструкція №174).

Пунктом 2.9 глави 2 розділу ІУ Інструкції №174 передбачено, що банк ( філія, відділення) зобов`язаний після завершення приймання готівки видати клієнту квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-118цс14.

Результат аналізу зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Однак позивачем на підтвердження укладення договору банківського вкладу надано тільки копію договору на оформлення вкладу «Стандарт», а також не надано доказів, які підтверджують наявність грошових коштів на рахунку.

Оскільки позивачем відповідно до вимог ст. ст. 77,78 ЦПК не надано належних та допустимих доказів які б підтверджували внесення позивачем грошових коштів на депозитні рахунки, позов задоволенню не підлягає за недоведеністю.

На підставі ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" коштів за користування коштами за Договором №2630/09/534909 від 12.06.2017 року банківського вкладу "Стандарт плюс" у розмірі 12809,73 доларів США в тому числі: повернення банківського вкладу в сумі 12000,00 доларів США; 3% річних станом на 12.09.2019 р.- 809,73 доларів США - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.