Справа № 308/1838/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фазикош О.В., за участю секретаря судових засідань Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 27.04.2021 р. було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 30.04.2021 року.

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015 року у справі №308/4208/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі-Боржники) на користь ОСОБА_4 (далі-Первісний кредитор) грошові кошти в загальній сумі 36147,89грн., а також зобов`язано останніх повернути ОСОБА_4 належний йому автомобіль DAEWOO NEXIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

В заяві вказано, що на виконання даного судового рішення було видано 4 виконавчі документи (2 виконавчі листи про стягнення заборгованості та 2 виконавчі листи про зобов`язання повернути транспортний засіб), які не одноразово пред`являлися до виконання до органів ДВС, однак дане судове рішення до теперішнього часу залишається не виконаним та за ним не сплачено жодного платежу, а також, не повернуто власнику транспортний засіб. Дані обставини стверджується наступними доказами:

щодо невиконання рішення суду про повернення транспортного засобу, стверджується постановами про закінчення виконавчого провадження від 10.09.2020року та від 01,04.2020року, в яких зазначено, що рішення суду не виконано, а виконавцем здійснено всі можливі заходи (включаючи надіслання до органів поліції подання про порушення кримінальної справи за невиконання рішення суду) щодо його виконання. Виконавчі листи було повернуті до Ужгородського міськрайонного суду без виконання.

щодо невиконання рішення суду в частині сплати грошових коштів, то відносно боржника ОСОБА_2 станом на сьогоднішній день існує відкрите виконавче провадження, з якого вбачається, що залишок боргу складає 36147,89гривень (копія постанови про відкриття виконавчого провадження та витяг з АСВП додаються).

У заяві про заміну сторони виконавчого провадження вказано, що відносно боржника ОСОБА_3 на даний момент немає відкритого виконавчого провадження, хоча рішення суду не виконано, оскільки виконавчий лист було загублено Ужгородським MB ДВС, а ухвалою суду від 13.02.2020 року відмовлено у видачі дубліката виконавчого документа.

У зв`язку з невиконанням боржниками судового рішення від 02.02.2015 року в частинні сплати грошових коштів, первісний кредитор звернувся 23.02.2020 року до Ужгородського міськрайонного суду про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Рішенням цього суду від 31.08.2020 року позовні вимоги задоволено повністю та стягнено з боржників інфляційні втрати та проценти в загальній сумі 23560,71 грн та судові витрати по справі. Виконавчі листи на виконання даного судового рішення не видавалися.

Заявник вказує на те, що 31 липня 2020 року ОСОБА_4 відступив всі свої вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рішенням суду від 02.02.2015 року на його користь, що підтверджується укладеним договором цесії від 31.07.2020року та актом передачі вимог до цього договору (копія додається).

Заявник зазначає, що укладенням договору цесії відбулася заміна кредитора за вимогами які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015 року у справі №308/4208/13-ц на його користь.

Разом із тим за твердженням заявника, оскільки рішення суду від 31.08.2020 року винесено фактично після укладення договору цесії та стосується стягнення інфляційних втрат та процентів за невиконання рішення суду від 02.02.2015 року, слід визнати, що з укладення договору цесії до нового кредитора також перейшли вимоги за рішенням суду від 31.08.2020 року.

На підставі наведеного та відповідно до ст.ст. 4, 8, 10, 211, 442 ЦПК України, ст.ст. 11, 512-514 Цивільного Кодексу України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заявник просить суд: замінити стягувана ОСОБА_4 за вимогами які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31,08.2020року у справі №308/1838/20 на стягувана: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що проживає АДРЕСА_1 .

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв, заяв не подавав.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання заяви, а тому суд розглядає справу за їх відсутності, так як у відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про зміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на вказане суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності належним чином повідомлених учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015 року у справі №308/4208/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі-Боржники) на користь ОСОБА_4 (далі-Первісний кредитор) грошові кошти в загальній сумі 36147,89грн., а також зобов`язано останніх повернути ОСОБА_4 належний йому автомобіль DAEWOO NEXIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

На виконання даного судового рішення було видано 4 виконавчі документи (2 виконавчі листи про стягнення заборгованості та 2 виконавчі листи про зобов`язання повернути транспортний засіб), які не одноразово пред`являлися до виконання до органів ДВС.

Разом із тим з наданих до суду доказів встановлено, що судове рішення до теперішнього часу залишається не виконаним та за ним не сплачено жодного платежу, а також, не повернуто власнику транспортний засіб.

Невиконання рішення суду про повернення транспортного засобу, стверджується постановами про закінчення виконавчого провадження від 10.09.2020 року та від 01.04.2020 року, в яких зазначено, що рішення суду не виконано, а виконавцем здійснено всі можливі заходи (включаючи надіслання до органів поліції подання про порушення кримінальної справи за невиконання рішення суду) щодо його виконання. Виконавчі листи було повернуті до Ужгородського міськрайонного суду без виконання.

Невиконання рішення суду в частині сплати грошових коштів, то відносно боржника ОСОБА_2 станом на сьогоднішній день існує відкрите виконавче провадження, з якого вбачається, що залишок боргу складає 36147,89 гривень (копія постанови про відкриття виконавчого провадження та витяг з АСВП).

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 серпня 2020 року, задоволено позовну заяву ОСОБА_4 до першого відповідача ОСОБА_2 , другого відповідача ОСОБА_3 , про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , що проживає АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що проживає АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_1 ) 4904,78 грн. (чотири тисячі дев`ятсот чотири гривні 78 копійок) - три проценти річних за період з 17.08.2015 року по 23.02.2020 року за невиконання грошового зобов`язання згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015 року по справі №308/4208/13-ц. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , що проживає АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що проживає АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_1 ) 18655,93 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 93 копійки) інфляційних втрат за період з 17.08.2015 року по 31.01.2020 року за невиконання грошового зобов`язання згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015 року по справі №308/4208/13-ц. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , що проживає АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що проживає АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.

Згідно наданих до суду доказів встановлено, що 31.07.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого:

«Права вимоги, що передаються Новому кредитору за цим Договором, складаються з прав вимоги Первісного кредитора до гр. ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер- НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та гр. ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 (надалі "Боржники") за вимогами, які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015 року у цивільній справі №308/4208/13-ц.

Крім того новому кредитору передаються права вимоги щодо стягнення з Боржників відшкодування Боржниками інфляційних, відсотків/неустойки, збитків та будь-яких інших вимог, які непередбачені вищевказаним рішенням суду або які виникли чи можуть виникнути в майбутньому у Кредитора у зв`язку з невиконанням Боржниками своїх зобов`язань, (надалі «Права вимоги»).

Права вимоги, що переходить до Нового кредитора, підтверджуються: Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015року; Виконавчими листами від 28.09.2015року; Розрахунком заборгованості».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Виходячи з зазначених положень закону, під правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правонаступника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, в тому числі, і відступлення права вимоги.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження у разі заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

З вищезазначеного вбачається, що із заявою про заміну сторони може звернутися будь-яка сторона, яка не є стороною виконавчого провадження, або стороною по справі, а також сам державний виконавець. При цьому відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 55, 442 ЦПК України така заміна сторони можлива на будь-якій стадії судового провадження.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13, згідно якої виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частина 5 даної статті передбачає, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності змінити боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З наведено вбачається, що до нового кредитора - заявника ОСОБА_1 перейшли права вимоги до гр. ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер- НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та гр. ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , за вимогами, які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015 року у цивільній справі №308/4208/13-ц.

За укладеним договором цесії відбулася заміна кредитора за вимогами які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015року у справі №308/4208/13-ц на його користь, а рішення суду від 31.08.2020 року винесено фактично після укладення договору цесії. Разом із тим, рішення суду у цивільній справі за № 308/1838/20 від 31.08.2020 стосується стягнення інфляційних втрат та процентів за невиконання рішення суду від 02.02.2015 року.

Суд констатує, що відповідно до п.2 договору відступлення права вимоги (цесі) від 31.07.2020 укладеного між ОСОБА_4 («Первісний кредитор») та ОСОБА_1 («Новий кредитор») сторони дійшли згоди про те, що: «Крім того новому кредитору передаються права вимоги щодо стягнення з Боржників відшкодування Боржниками інфляційних, відсотків/ неустойки, збитків та будь-яких інших вимог/які непередбачені вищевказаним рішенням суду або які виникли чи можуть виникнути в майбутньому у Кредитора у зв`язку з невиконанням Боржниками своїх зобов`язань, (надалі «Права вимоги»)».

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13), зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно з позицією Верховного суду України в справі № 6-122цс13 виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України,ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»(в чинній редакції на момент постановлення Верховним Судом України вказаної постанови) заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 25 квітня 2018 в справі № 2-н-148/09, в якій також зазначив, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). З наведеного слідує, що заміна сторони виконавчого провадження можлива як на стадії відкритого виконавчого провадження, так і за відсутності такого.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статі 15 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Таких висновків при застосуванні наведених норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року, прийнятій у справі № 409/559/15-ц.

Суд вважає, доведеним той факт, що заявник є правонаступником кредитора, вказане підтверджується договором відступлення прав вимоги (цесія) від 31.07.2020.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Суд виходить з того, що заміна стягувача відбувається в процесі виконання судового рішення, і для заміни стягувача (у разі, якщо рішення не виконане) не має значення чи є відкрите виконавче провадження на даний час. Тому сама по собі відсутність конкретної інформації про наявність відкритого виконавчого провадження (проваджень) на виконання судового рішення не є підставою для відмови у заміні стягувача в процесі його виконання.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст.2 ЦПК України одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення. Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З вищезазначеного вбачається, що із заявою про заміну сторони може звернутися будь-яка сторона, яка не є стороною виконавчого провадження, або стороною по справі, а також сам державний виконавець. При цьому відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 55, 442 ЦПК України така заміна сторони можлива на будь-якій стадії виконавчого провадження, або у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи діючі положення цивільного судочинства України, роз`яснення судів вищої інстанції, встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про заміну стягувача.

Керуючись ст.ст. 431, 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_4 за вимогами які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2020 року у справі №308/1838/20 щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , на стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що проживає АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош