Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2021 Справа №607/21627/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Пандрак І.С.,

учасників справи:представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 14666,30 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказують на наступні обставини. 13 червня 2020 року о 19:30 год. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці 15 квітня, 28 в м. Тернопіль здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗAЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 та який в свою чергу по інерції зіткнувся з транспортним засобом попереду «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2020 року у справі №607/10077/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. Внаслідок винних дій відповідача пошкоджено транспортний засіб «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого позивачу, як власнику транспортного засобу завдано матеріальних збитків.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 33809,40 грн. Загальна сума відновлюваного ремонту транспортного засобу «ЗАЗ VIDA», д.н.з НОМЕР_4 , склала 47340,00 грн., що перевищує розмір страхового відшкодування на 13530,60 грн. Згідно виставленого рахунку позивачем було здійснено доплату за виконані роботи по ремонту вказаного транспортного засобу у сумі 13531,00 грн. та комісія 135,00 грн. Відповідно до листа за вих. № 11 віл 03/11/2020 - Франшиза згідно з договором становить 1000,00 грн. Однак, станом на сьогоднішній день франшиза відповідачем не сплачена. З врахуванням наведеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Бачинська Т.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представника позивача не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 13 червня 2020 року о 19:30 год. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці 15 квітня, 28 в м. Тернопіль, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗAЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який зупинився попереду перед світлофором та він в свою чергу по інерції зіткнувся з транспортним засобом «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зупинився попереду під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/10077/20 від 01 липня 2020 року.

Позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 .

В судовому засіданні встановлено, що власником транспортного засобу «ЗAЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_2

24 липня 2020 року позивач звернулась до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталась 13 червня 2020 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Згідно страхового Акту № 2731425 від 26.08.2020 року, сума заподіяної шкоди становить 47340,00 грн., розмір страхового відшкодування складає 33809,40 грн.

Відповідно до виданого позивачу ОСОБА_6 рахунку № 0038-20 від 26 серпня 2020 року та Акту виконаних робіт від 12.10.2020 року загальна сума відновлюваного ремонту транспортного засобу «ЗАЗ VIDA», д.н.з НОМЕР_4 , становить 47340,00 грн.

Згідно квитанцій № 1-972К від 04 листопада 2020 року ОСОБА_4 перерахував ФОП ОСОБА_7 доплату послуг станції технічного обслуговування та деталей для автомобіля за рахунком № 0038-20 від 26 серпня 2020 року у розмірі 13531,00 грн. та комісія банку за прийняття платежу становить 135,30 грн.

Як вбачається з повідомлення АТ «СК «ІНГО» від 03.11.2020 року по справі №2591045, АТ «СК «ІНГО» прийняло рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 33809,40 грн. Франшиза згідно з договором 1000,00 грн.

Позивачем 11 листопада 2020 року було направлено відповідачу претензію про виплату відшкодування у розмірі 13666,90 грн.

Проте, відповідач на дану претензію не відреагував та добровільно не перерахував позивачу вищезазначену суму коштів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина 1 ст.11 ЦПК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В силу ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й дизпозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Отже, суд вважає доведеною вину водія ОСОБА_3 у скоєнні вищевказаної ДТП та вважає, що через його протиправні дії був пошкоджений транспортний засіб позивача автомобіль «ЗAЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до рахунку № 0038-20 від 26 серпня 2020 року та Акту виконаних робіт від 12.10.2020 року загальна сума відновлюваного ремонту транспортного засобу «ЗАЗ VIDA», д.н.з НОМЕР_4 , становить 47340,00 грн.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання, яке виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 цього Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Спричинення потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 14-176цс18 (справа № 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України № 1961-IVпорядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

В силу ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застраховано за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування.

Відповідний висновок щодо застосування норм права мститься у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2-2- року у справі № 489/2170/17.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, отримання позивачем як потерпілим страхового відшкодування за договором не припинило деліктне зобов`язання. Право позивача на відшкодування шкоди у повному обсязі за рахунок відповідача є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого позивач не був, хоча цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Оскільки після звернення до страховика позивачем одержане страхове відшкодування в сумі 33809,40 грн., якого не достатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання відповідачем свого обов`язку згідно із ст. 1194 ЦК України (відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка ним одержана від страховика).

Суд встановив, що позивач сплатила за виконані роботи по ремонту вказаного транспортного засобу - 13531,00 грн., комісію 135,00 грн. та франшиза - 1000,00 грн. та станом на сьогоднішній день вказані суми коштів відповідачем не відшкодовані позивачеві.

В судовому засіданні вищезазначений розмір матеріальної шкоди позивача підтверджений наявними матеріалами справи та не спростований відповідачем.

За таких обставин, суд вважає, що права позивача порушені відповідачем, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача матеріальну шкоду, завдану в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 14666 грн. 30 коп.

Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 12, 13, 78, 81, 82, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 14666 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 30 коп. на відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: с. Остап`є, Підволочиський район, Тернопільська область, РНОКПП - НОМЕР_7 .

Повний текст судового рішення складений 20 квітня 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай