Справа № 459/831/21
Провадження № 2/459/542/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельникович М.В.

з участю секретаря Мандрик І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

19.03.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просить визнати відповідача батьком доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що вона з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року до 2017 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила доньку - ОСОБА_3 , батьком якої є відповідач. Зазначила, що ім`я доньки вибирав відповідач в пам`ять про свою бабусю, він забирав її з донькою з пологового будинку, до них у гості приїжджали родичі відповідача із Грузії. Також позивач зауважила, що відповідач не заперечував, що ОСОБА_3 його донька. Оскільки відповідач перебував у відрядженні, то при державній реєстрації дитини позивач, з метою отримання свідоцтва про народження дочки, вказала своє прізвище, а інші дані вказала відповідача. В грудні 2009 року вони разом із відповідачем переїхали жити у місто Червоноград, оскільки відповідач вирішив працевлаштуватися у Збройних силах України. У зв`язку із цим відповідач був зареєстрований за адресою проживання позивачки. 14.05.2016 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб, а 13.07.2018 року на підставі рішення суду шлюб між ними було розірвано. Окрім цього, позивач зазначила про те, що відповідач постійно спілкується із дитиною по телефону, інколи передає дитині солодощі та надає невеликі суми на утримання дитини. Добровільно зареєструвати дитину в органі реєстрації відповідач не відмовляється, однак для цього не з`являється. Крім цього, позивач зауважила, що потребує коштів для утримання дитини, а її доходів для цього не достатньо. Тому, покликаючись на ст. ст. 126, 128, 181 СК України, просить позов задовольнити.

01.04.2021 року у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи на 28.04.2021 року.

28.04.2021 р. учасники справи в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивачка вказала, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначив, що визнає позов.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.05.2016 р.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.07.2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а. с.10).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її батьками вказані: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а .с.8).

Із довідки про склад сім`ї відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області №15901 від 16.12.2020 року вбачається, що в житловому приміщенні, що по АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 14).

Позивачка вказує на те, що ОСОБА_3 є їх спільною із відповідачем дочкою. Відповідач позов визнав і подав до суду відповідну заяву (а.с. 36).

Суд ознайомившись із такою заявою дійшов висновку, що таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачеві відомі та зрозумілі.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Окрім цього, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як роз`яснено абз. 3, 4 п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 навчається в Червоноградській школі мистецтв у струнно-смичковому відділі за програмою скрипка, що підтверджується свідоцтвом про позашкільну освіту №13 (а. с.17), а також є учасницею Червоноградського музично-драматичного театру ім. Лесі Українки з 01.09.2014 року по даний час, приймає участь у різних театральних конкурсах і фестивалях, що підтверджується довідкою Червоноградського народного дому відділу культури Червоноградської міської ради (а. с.16) та нагородами за результатами конкурсу (а. с.18,19).

Виходячи з принципів розумності й справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей та у відповідності до ст. 182 СК України з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають до задоволення шляхом стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 908 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Також, позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

У відповідності до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Згідно з постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 року №640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Позивачем та її представником на підтвердження сплати витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: ордер на надання правничої допомоги між нею та адвокатом Кузнєцовою Р. Ф. (а. с.25), акт виконаних робіт від 28.04.2021 року (а.с. 38) та квитанції від 28.04.2021 року № TS 210596 на загальну суму 5000 грн. (а.с. 39, 40).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді.

Суд також враховує положення ч.2 ст. 141 ЦПК України за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу також не надавав , позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відтак, суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а тому вони підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 206, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) у користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2021 року й до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) у користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) 908 (дев`ятсот вісім) грн.сплаченого судового збору

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) у користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) 5000 (п`ять тисяч) грн.витрат на правову допомогу.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційого суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 07.05.2021 р.

Суддя: М. В. Мельникович