Провадження №: 2-п/755/14/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року у справі №755/16404/20 за позовом Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київській міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення суми боргу, -

у с т а н о в и в:

04.11.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київській міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення суми боргу.

Ухвалою суду від 12.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року позов Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації задоволений.

02.02.2021 року до суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення суду, у якій відповідачка просить скасувати заочне рішення від 18.01.2021 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Вимоги заяви мотивовано тим, що про наявність заочного рішення відповідачка дізналась 27.01.2021 року, коли фактично отримала його копію, тому заява про перегляд заочного рішення подана в межах відповідного процесуального строку. Відповідачка вважає, що заочне рішення суду постановлене з порушенням п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судовою повісткою, жодні докази отримання відповідачкою судових повісток відсутні, тому вона була позбавлена можливості подати відзив на позовну заяву. Заявниця вказує, що 13.09.2019 року у квартирі, за якою встановлена субсидія (кв. АДРЕСА_1 ), вона зареєструвала свою доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 2015 року хворіла на онкологію та з 11.12.2019 року їй була встановлена 1 група інвалідності. Ураховуючи необхідність коштів для лікування, донька відповідачки продала належній їй квартиру, знялась з реєстрації місця проживання і до 2019 року не була ніде прописана. Однак, у 2019 році здоров`я доньки відповідача стрімко погіршилось і для поставлення її на облік в районній поліклініці та отримання обезболюючих, відповідачка зареєструвала свою доньку в кв. АДРЕСА_1 . У зв`язку із постійним доглядом за донькою та власним похилим віком, відповідачка не мала часу та можливості заявити відповідним органам про реєстрацією своєї доньки в квартирі. Заяву, на яку посилався позивача і яка також зазначена в рішенні суду, була складена помилково, оскільки дана заява була написана відповідачем і слід представника позивача та не розуміючи української мови відповідачка вважала, що відповідною заявою скасовується нарахування, адже представник позивача знав про дійсну ситуацію, про те, що донька відповідачки є інвалідом 1 групи та тяжко хворіє. ІНФОРМАЦІЯ_2 донька відповідачки померла. Відповідачка вказує, що не була належним чином повідомлена про призначення розгляду справи та була позбавлена можливості подати докази і заперечувати проти вимог позивача.

В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги своєї заяви про перегляд заочного рішення, просить заяву задовольнити та додатково пояснила суду, що у жовтні 2019 році зареєструвала у належній їй квартирі свою доньку, яка тяжко хворіла та потребувала специфічних ліків, які можна було отримати лише при наявності реєстрації місця проживання. За твердженням відповідачки при зверненні до позивача, заява була написана під диктовку представника позивача і оскільки української мови відповідачка в достатній мірі не розуміє, вона вважає, що пише заяву про скасування, однак у подальшому виявилось, що це не так, адже позивач звернувся до суду із позовом. Також відповідачка зазначає, що зареєструвала доньку в жовтні 2019 року, у грудні 2020 року донька померла, а закон почав діяти з 2020 року, тож не зрозуміло чому нарахування позивачем здійснені від часу реєстрації доньки відповідачки.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення та зазначає, що відповідачка отримувала всі листи від позивача та від суду і все цілком розуміла. Відповідачка була попереджена, що незаконно отримує субсидію. Крім того, відповідачка власноручно писала заяви на реструктуризацію боргу. Про реєстрацію доньки відповідачка могла повідомити і телефоном, не обов`язково особисто з`являтись.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та додатки до неї, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява відповідачки підлягає до часткового задоволення, з огляду а наступне.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ураховуючи, що заочне рішення у справі було ухвалене 18.01.2021 року, а із заявою про перегляд заочного рішення відповідачка звернулась до суду 02.02.2021 року, строк для звернення із відповідною заявою відповідачкою не пропущений.

За змістом ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність скасування заочного рішення суду, з метою дотримання завдань цивільного судочинства, передбачених ст. 2 ЦПК України та надання відповідачу можливості подати відзив на позовну заяву.

Крім того, в даній ситуації суд вважає за необхідне надати оцінку аргументам відповідача щодо дії в часі законодавства, яке застосовано позивачем до спірних правовідносин, ураховуючи також дані про те, що в квартирі була зареєстрована особа, яка мала встановлену щодо неї 1 групу інвалідності.

Стосовно вимог відповідача про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд приходить висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають, а справу слід призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, чинним процесуальним законодавством України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - є малозначними.

За змістом ч. 9 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позовна заява була подана до Дніпровського районного суду м. Києва 04.11.2020 року. Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року був визначений у розмірі 2102,00 грн.

Таким чином, сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 210200,00 грн., а справи з ціною позову менше вказаної суми є малозначними.

За змістом ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Згідно ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається. Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що для розгляду спорів, які згідно положень цивільного процесуального законодавства є малозначними, тобто малозначність встановлена законом, а не визнана судом з урахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 274 ЦПК України, передбачений розгляд справи лише за правилами спрощеного позовного провадження.

Оскільки ціна позову у справі про стягнення суми боргу становить 9192,59 грн., і на такий спір не розповсюджуються положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України, така справа є малозначною у відповідності до вимог закону, а тому має розглядатись лише за правилами спрощеного позовного провадження, і за таких умов відсутні правові підстави для задоволення вимог відповідача про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 259-261, 274, 277, 284, 287, 288, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року у справі №755/16404/20 за позовом Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київській міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення суми боргу - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року у справі №755/16404/20 за позовом Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київській міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення суми боргу - скасувати.

В іншій частині заяви - відмовити.

Призначити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Не пізніше п`ятнадцяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини цієї ухвали, відповідач має право надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву, який має відповідати ст. 178 ЦПК України, з підтвердженням направлення копії відзиву із додатками позивачу та третій особі у справі.

Позивач не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, має право надіслати (надати) суду відповідь на відзив, яка має відповідати ст.ст. 178, 179 ЦПК України, з підтвердженням направлення копії відповіді з додатками відповідачу та третій особі у справі.

Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, має право надіслати (надати) суду заперечення на відповідь, які мають відповідати ст.ст. 178, 180 ЦПК України, з підтвердженням направлення копії заперечень з додатками позивачу та третій особі у справі.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив, заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.05.2021 року.

Суддя -