Дата документу 29.04.2021
Справа № 320/9270/20
Провадження № 2/937/1052/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Бахаєва І.М.,
за участю секретаря - Олійник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , шляхом знаття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 у вказаній квартирі.
Позов обґрунтований тим, що позивач ОСОБА_1 є співвласником в рівних долях вказаної квартири, у якій він мешкає. Іншими співвласниками в рівних долях, є дружина позивача - ОСОБА_3 , яка мешкає разом з позивачем за вказаною адресою, син - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_5 . У 2010 році, знайома їхньої сім`ї ОСОБА_2 звернулася до позивача із проханням зареєструвати у вказаній квартирі. Своє прохання обґрунтувала для подальшої реєстрації майбутнього шлюбу, а після реєстрації шлюбу, вона надасть заяву про зняття її з реєстрації за даною адресою. Однак, відповідачка ОСОБА_2 відповідну заяву так і не надала. Відповідачка ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, та жодного дня не мешкала у вказаній квартирі. Відповідачка ніколи не сплачувала комунальні платежі, в утриманні житла участі не брала, особистих речей в квартирі не має. Місце мешкання відповідачки позивачу невідомо. Реєстрація місця проживання відповідачки у вказаній квартирі призводить до порушення прав позивача, як співвласника майна, що суттєво порушує права власників на володіння, користування та розпорядження приналежним їм майном. Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки про виклик за зареєстрованою адресою місця проживання: АДРЕСА_2 . Проте до суду повернувся конверт з відміткою поштового відправлення про неможливість вручення з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд вважає, що відповідачка була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає її неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів.
Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 та дружина позивача - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_5 є співвласниками в рівних долях квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1998/а.с.16-18/.
Відповідно до довідки від 03.12.2020, виданої уповноваженої по будинку ОСОБА_6 , ОСОБА_1 мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , та має склад сім`ї: дружина - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_5 /а.с.37/.
Як вбачається з довідки від 07.12.2020, виданої уповноваженої по будинку ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ніколи не мешкала у квартирі АДРЕСА_1 /а.с.38/.
Відповідачка ОСОБА_2 квартирою за місцем реєстрації не цікавиться, в квартирі не мешкає з часу реєстрації, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має.
Комунальні платежі сплачуються позивачем одноособово/а.с.19-36/.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 01.04.2020 (справа № 212/6724/17) виклав правову позицію.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Відповідно до статті 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Вирішуючи спір, суд, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про те, оскільки співвласниками в рівних долях квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 та треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , то реєстрація відповідачки ОСОБА_2 без відповідних правових підстав у спірній квартирі, суперечить правам позивача.
Крім того, відповідачка ОСОБА_2 є боржником перед ТОВ «Авентус Україна» /а.с.40/, та кореспонденція з банківської установи про наявність заборгованості надходить за адресою реєстрації відповідачки, хоча за даною адресою вона ніколи не проживала.
Також суд зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, спільним побутом із ними не пов`язана.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, перевірені під час судового розгляду, відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, доказам у справі надана належна правова оцінка, тому суд дійшов висновку про усунення перешкод позивачу ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідачку ОСОБА_2 зі спірного квартири АДРЕСА_1 .
Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 такі, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 206 ч.4, 258, 259, 264-265, 279, 280 ЦПК України, 317, 319, 321, 379, 405 ЦК України, Постановою від 01.04.2020 (справа № 212/6724/17) Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом знаття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Повні відомості учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
СУДДЯ: І.М.БАХАЄВ