У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/510/21

6/609/5/2021

07 травня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді - Катерняк О.М.

при секретарі судового засідання - Аніпчук В.Р.

за участю:

головного державного виконавця Романюка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шумського районного суду подання головного державного виконавця Шумського районного відділу державної виконавчої служби Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Романюка Романа Володимировича, де стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Шумського районного відділу державної виконавчої служби Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Романюк Роман Володимирович звернувся до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: Тернопільська область, Шумський район, с. Сураж, до виконання зобов`язань, покладених на нього в/лист № 609/803/20 виданим 16.10.2020 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу 94465 грн.

Як вбачається із подання, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення.

В судовому засіданні головний державний виконавець Шумського районного відділу державної виконавчої служби Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Романюк Р.В. подання просив задоволити з підстав викладених у ньому. Додатково пояснив, що боржником ОСОБА_2 лише частково виконано рішення, зокрема: 17.02.2021р. боржник ОСОБА_2 сплатив в користь стягувача ОСОБА_1 807 грн. 27 коп., 27.04.2021р. боржником сплачено 909 грн. 09 коп.

Суд, заслухавши головного державного виконавця Шумського районного відділу державної виконавчої служби Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Зі змісту ч. ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України вбачається, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Відповідно до ст. 6 ч. 1 п. 5 зазначеного Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вищенаведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

З аналізу цих правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаютьсясторонами таіншими учасникамисправи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно до положення ч. 3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та інші факти, обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду не за сам факт невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа мала намір не виконувати належні до виконання зобов`язання в повному обсязі.

З матеріалів подання вбачається, що боржник не ухиляється від сплати боргу. Також у суді не доведено та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник ухилявся від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, зокрема, головний державний виконавець Романюк Р.В. в судовому засіданні повідомив, що боржником все ж таки було здійснено дві оплати від основної суми боргу 94465 грн. в загальному на суму 1716 грн. 36 коп., а тому у суду не має передбачених законом підстав для обмеження останнього у праві виїзду за межі України.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань.

Звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, головний державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, або боржник безпідставно та неодноразово не з`являвся на виклики державного виконавця.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає оскільки воно є безпідставним і жодним чином не обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 260, 263, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Шумського районного відділу державної виконавчої служби Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Романюка Романа Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Катерняк