справа № 492/514/21
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення доказів

07 травня 2021 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши заяву представника-адвоката Лічман В.Л. про забезпечення доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики, яка складається з основного боргу, 3% річних на загальну суму 1016035,09 грн., посилаючись на те, що 01 липня 2010 року відповідачка та її чоловік ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 позичили у позивача 34000,00 доларів США та зобов`язалися повернути до 30 вересня 2018 року зі сплатою 3% річних, про що написали власноруч позивачу розписку у присутності свідків. Після спливу строку повернення позики відповідачка не повернула позивачеві позичені грошові кошти. У зв`язку з неповерненням позики відповідачка має сплатити позивачу 3% річних від суми боргу. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням основного боргу та 3% річних складає загальну суму 1016035,09 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного повернення позики.

Також, одночасно зі зверненням до суду з зазначеною позовною заявою представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, шляхом витребування від Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області засвідченої належним чином спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який разом з відповідачкою позичали грошові кошти у позивача, оскільки позивач не має можливості самостійно витребувати та надати суду вищевказані письмові докази.

Суддя, розглянувши заяву про забезпечення доказів, дослідивши матеріали додані до заяви, вважає, що зазначена вище заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 зазначила, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Проте, в порушення зазначених норм, заявником у своїй заяві про забезпечення доказів не зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини для доказування яких вони необхідні; не обґрунтовано необхідність забезпечення доказів, тобто не зазначено підстави які б дозволили припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим; не наведено жодних обґрунтувань та причин неможливості самостійного отримання доказів та не надано достатніх доказів щодо підтверджень вжиття заявником або його представником всіх заходів для отримання доказів у позасудовому порядку, наявності перешкод у отриманні доказів без застосування повноважень суду.

Згідно з ч. 2 ст. 177 ЦПК України заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат, повноваження якого підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Заява про забезпечення позову подана та підписана представником ОСОБА_4 , однак до заяви не додано документів, що підтверджують його повноваження.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що оскільки заява про забезпечення доказів подана ОСОБА_4 без додержання вимог ст. 117 ЦПК України, то її слід повернути заявнику.

Крім того, вважаю за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 259-261 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву представника-адвоката Лічман В.Л. про забезпечення доказів - повернути заявнику.

Роз`яснити, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення доказів, повторно звернутися до суду.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.