Справа № 504/1404/21
Номер провадження 2/504/1763/21
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

05.05.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

головуючий суддя Аблова Ю.Ю.,

за участю секретаря Антипової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким: Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області, РОНКГТП: ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області; РНОКПП НОМЕР_3 ) вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП у розмірі 93953 (Дев`яносто три тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 57 копійок. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області, РОНКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у сумі - 8 439 (Вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять ) гривень 53 копійки, а саме: 2 500 (Дві тисячі п`ятсот ) гривень 00 копійок - витрати пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи; 939 (Дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч) гривень 53 копійки - судовий збір; 5 000 (П`ять тисяч гривень) 00 копійок - витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Абловій Ю.Ю.

Ухвалою судді від 05.05.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Одночасно з подачею позову позивач звернувся до суду з заявою в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку: кадастровий номер :01:002:1639, площа (га) - 0,0843, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 до вирішення справи по суті.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 категорично відмовляється добровільно відшкодовувати шкоду, неодноразово посилаючись у особистих розмовах на відсутність коштів та будь-якого майна, яке можливо відчужити з метою відшкодування завданої шкоди.

Однак, відповідно до Реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка, реєстраційний номер 227 за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер:01:002:1639, площа (га) - 0,084.

Представником позивача, направлені адвокатські запити до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з метою отримання інформації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:1639.У відповідях визначено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:1639 становить - 2 106, 85 грн.

Окрім того, заявник зазначає, що дана земельна ділянка можливо знаходиться на продажі у агентстві нерухомості ТОВ «АН ЮГО-ЗАПАД», що підтверджується скріншотами з інтернет ресурсу за відповідним кадастровим номером. Вартість аналогічних земельних ділянок у вказаному районі складає від 2000 до 3000 тисяч доларів, що не перевищує ціну позову та не зможе в повному обсязі забезпечити виконання вимог у разі задоволення позову.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). (ч. 1 ст. 153 ЦПК України)

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, оцінивши наведені позивачем підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Суд вважає доцільним та достатнім, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку: кадастровий номер :01:002:1639, площа (га) - 0,0843, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 до вирішення справи по суті.

Враховуючи викладене та керуючись статями 149, 150, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди - заходи забезпечення позову.

Накласти арешт на земельну ділянку: кадастровий номер :01:002:1639, площа (га) - 0,0843, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 до вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Суддя Аблова Ю. Ю.