Справа № 159/4102/20
Провадження № 2/159/70/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області до ОСОБА_1 про повернення коштів зайво нарахованої та отриманої державної щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам,

в с т а н о в и в:

17.08.20 р. позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача надміру перераховану суму державної щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у т. ч. на оплату житлово - комунальних послуг (далі допомога) в розмірі 48 048 грн, 39 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач 12.11.14 р. вперше звернувся до нього із заявою та необхідними документами про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи (далі ВПО) і останньому було видано відповідну довідку про взяття на облік як ВПО. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" на основі виданої довідки за відповідною заявою відповідача про призначення допомоги, відповідачеві була призначена така допомога. Однак згідно з п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в т. ч. на оплату житлово комунальних послуг» затвердженим Постановою КМ України від 01.10.14 р. № 505 (далі Порядок), така допомога не призначається, якщо будь хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване у інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, АРК, м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом техстану. При зверненні за допомогою відповідач не повідомив, що його дружина ОСОБА_2 має у власності квартиру у м. Ковелі Волинської області, де він вже проживав. Однак так як підстав для відмови у призначенні допомоги за наданими відповідачем позивачеві даними не було, така допомога була призначена та виплачена. Всього за період з листопада 2014 р. по жовтень 2018 р. відповідачеві було виплачено 54 348 грн, 39 коп. такої допомоги. 16.10.18 р. йому стало відомо, що у ЦНАП м. Ковеля за призначенням субсидії звернулась дружина відповідача і було виявлено, що відповідач проживає у неї та вона має у власності квартиру у м. Ковелі Волинської області. За п. 12 Порядку, виплата допомоги припиняється у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, що впливають на призначення допомоги. Тому за рішенням УСЗН від 20.11.18 р. виплату допомоги відповідачеві було припинено. Повідомлення про переплату та зобов`язання повернути борг в сумі 54 348 грн, 39 коп. до держбюджету було надіслано відповідачеві, однак, останній заперечував такий свій обов`язок. 23.11.18 р. було проінформовано прокуратуру. 28.11.18 р. відповідач подав заяву, якою зобов`язався повернути всю суму боргу і вносив грошові кошти, однак, частинами та у незначному розмірі, а всього вніс 6 300 грн. Зазначає, що 05.09.19 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області розглянуто кримінальну справу щодо ОСОБА_1 , що на даний час перебуває у апеляційній інстанції. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.09.20 р. було відкрито провадження у справі.

Про зміст вказаної вище ухвали суду та позовної заяви з додатками відповідача було проінформовано судом в порядку ч. 11 ст. 178 ЦПК України 17.09.20 р..

Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача подала заяву про зміну (зменшення) позовних вимог та змінені позовні підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити. Надалі позивач просив справу розглядати у відсутності його представника.

Відповідач та його представник адвокат - у судове засідання не з`явились. Про розгляд справи, кожен зокрема, повідомлені належно. Про причини неявки суду не повідомлено. Попередньо представником відповідача адвокатом подано до суду заяву з проханням справу розглядати у її та її довірителя відсутності, у якій також зазначено, що позову вона не визнає та просить у задоволенні позову відмовити.

Про зміст вказаної вище заяви про зміну позовних вимог відповідача було проінформовано судом в порядку ч. 11 ст. 178 ЦПК України 09.03.21 р..

За станом на 29.04.21 р. відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач з 12.11.14 р. перебував на обліку в Управлінні соцзахисту населення виконкому Ковельської міськради Волинської області (далі УСЗН, позивач) як ВПО і отримував щомісячну адресну допомогу ВПО для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до Порядку за його відповідною заявою від 12.11.14 р. про взяття його на облік як ВПО; заявами від 12.05.15 р., 06.11.15 р., 05.05.16 р. про продовження терміну дії довідки про взяття на облік ВПО по, відповідно, 12.11.15 р., 12.05.16 р., 11.11.16 р..

Така обставина стверджується як копією довідки № 755 000 093 від 12.11.14 р., копіями вказаних вище заяв.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік ВПО засвідчує місце проживання ВПО на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Допомога відповідачеві позивачем була призначена та виплачена на підставі його заяв про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України на час проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в т. ч. на оплату житлово комунальних послуг (далі заява про допомогу) від 13.11.14 р., 12.05.15 р., 30.12.15 р., 30.06.16 р., 29.12.16 р., 30.06.17 р., 29.12.17 р., 02.07.18 р. за період з листопада 2014 р. по жовтень 2018 р. включно.

Загальна сума виплаченої позивачем відповідачеві допомоги за вказаних вище період склала 54 348 грн, 39 коп., що стверджується копією довідки, виданої позивачем 20.11.18 р..

Відповідно до п. 5 Порядку у заяві про допомогу зазначаються відомості про наявність у будь - кого з членів сім`ї заявника у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

У своїх вище зазначених заявах про призначення допомоги відповідач вказав, що у будь - кого з членів його сім`ї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що, згідно з п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги.

Однак 16.10.18 р. до ЦНАП м. Ковеля із заявою про призначення субсидії на оплату житлово комунальних послуг звернулась дружина відповідача - ОСОБА_2 і саме при опрацюванні такої її заяви позвачем було виявлено, що із ОСОБА_2 проживає відповідач, який є її чоловіком. Тому позивачем було вжито заходів до отримання документального підтвердження інформації про наявність у ОСОБА_2 права власності на квартиру у м. Ковелі Волинської області.

Наведена вище обставина стверджується копією заяви ОСОБА_2 від 16.10.18 р. про призначення житлової субсидії, адресованої позивачеві та копією її Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії від 16.10.18 р., у якій заявниця відповідача зазначила як члена своєї сім`ї чоловіка; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 146073925 від 20.11.18 р., за якою у власності дружини відповідача ОСОБА_2 - є з 11.05.05 р. квартира АДРЕСА_1 .

Як слідує з копії паспорта відповідача серії НОМЕР_1 та копії паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , у обох цих осіб у паспортах мається штамп про шлюб між собою з 20.09.90 р..

З врахуванням наведеного вище суд вважає, що так як шлюб відповідача та ОСОБА_2 не розірваний, відповідач мав повідомити про наявність у неї як особи, з яким у нього є не розірваний шлюб, житла у м. Ковелі Волинської області у заявах про призначення допомоги. У випадку відмови у призначенні такої він мав можливість оскаржити дії позивача та доводити те, що такий шлюб існує, фактично, формально, тощо.

Позивач у подальшому, керуючись п. 12 Порядку, своїм рішенням від 20.11.18 р. припинив відповідачеві виплату такої допомоги.

Наведена вище обставина стверджується копією рішення позивача про припинення соцдопомоги від 20.11.18 р. з 13.11.14 р..

Таке рішення позивача відповідачем не оскаржено у встановленому законом порядку.

Відповідно до копії повідомлення позивача про повернення зайво нарахованих та виплачених коштів державної соціальної допомоги від 23.11.18 р. № 173/3. 43, таке було направлено відповідачеві у зв`язку з виявленням у власності його сім`ї квартири у м. Ковелі Волинської області.

Доказів того, що таке повідомлення було отримане відповідачем, позивачем суду не надано, однак, як вбачається з копії заяви відповідача від 28.11.18 р., адресованої позивачеві, він невідкладно після прийняття позивачем рішення від 20.11.18 р. про припинення виплати відповідачеві допомоги; формування вказаного вище повідомлення, добровільно зобов`язався виплачувати щомісячно як заборгованість суму 54 348 грн, 39 коп. до повного погашення боргу.

Наведеною вище копією заяви відповідача від 28.11.18 р. стверджується та обставина, що він погодився з тим, що спірна сума допомоги є ним отримана безпідставно та підлягає поверненню позивачеві; рішення позивача про припинення допомоги від 20.11.18 р. відповідачем не оскаржено і доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до розрахунку суми позову від 12.08.20 р., загальна сума зайво нарахованої та отриманої відповідачем допомоги складає 54 348 грн, 39 коп., однак, відповідач за період з 11.11.18 р. по 31.08.20 р. добровільно повернув позивачеві 6 300 грн і за станом на 12.08.20 р. переплата складає 48 048 грн, 39 коп..

Таким чином відповідач надав позивачеві недостовірні відомості, тобто, не вказав про наявність у власності особи, яка, згідно з даними його паспорта, є його дружиною, - ОСОБА_2 житла, розташованого за межами тимчасово окупованої території, що призвело до надмірної виплати йому допомоги у спірному періоді у розмірі 54 348 грн. 39 коп.. Розмір спірної допомоги, отриманої відповідачем, з врахуванням добровільно поверненої ним позивачеві суми такої допомоги, складає за станом на 25.02.21 р. 46 248 грн, 39 коп..

Згідно з Порядком суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку.

Відповідно до копії повідомлення позивача про повернення зайво нарахованих та виплачених коштів державної соціальної допомоги від 23.11.18 р. № 173/3. 43, таке було направлено відповідачеві у зв`язку з виявленням подання ним документів з недостовірними даними в строк до 21.12.18 р..

Однак відповідач надміру виплачених йому коштів допомоги у зазначений вище строк не відшкодував.

За правилами ч. 1 ст. 1 212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до вироку Ковельського міськрайсуду Волинської області від 24.06.20 р., залишеного без змін ухвалою Волинського апеляційного суду від 25.03.21 р. у справі № 159/643/20 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_1 виправданий на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України і судом встановлено, що не доведено наявності прямого умислу у діях обвинуваченого на вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень; наявності обов`язкової для складу злочину сторони інкримінованих кримінальних правопорушень. Сам же ОСОБА_1 у суді зазначив, що зайво отримані від держави кошти він має намір сплатити добровільно частинами в міру своїх можливостей. 28.11.18 р. він уклав з УСЗН угоду про погашення зайво отриманої допомоги щомісячно по 300 грн. з пенсії, що і виконує.

Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю їх надання.

Однак невиявлення позивачем у спірному періоді такої обставини як наявність житла у м. Ковелі Волинської області у ОСОБА_2 , з якою відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, до звернення ОСОБА_2 за субсидією, не можна розцінювати як достатню підставу для відмову у позові за наведених вище обставин.

Таким чином, суд робить висновок, що у відповідності до норм чинного законодавства, з відповідача слід стягнути на користь позивача решту суми надміру виплаченої допомоги в розмірі 46 248 грн, 39 коп..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму понесених ним судових витрат у повному обсязі.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 15, 16, 1 212 ЦК України, Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг», затвердженим Постановою КМ України від 01.10.14 р. № 505, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 141, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов (з врахуванням зміни позовних вимог) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області 46 248 (сорок шість тисяч двісті сорок вісім) грн, 39 коп. надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, а також 2 102 (дві тисячі сто дві) грн судових витрат, а всього 48 350 (сорок вісім тисяч триста п`ятдесят) грн, 39 коп..

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, юридична адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 148, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , без визначеного місця проживання на території Волинської області, останнє відоме позивачеві місце проживання: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ;

представник відповідача - адвокат Шеремета Віта Миколаївна, адреса: 45002, м. Ковель Волинської області, вул. Сурікова, 23.

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складено 07.05.21 р..