СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16351/20

пр. № 2/759/1572/21

27 квітня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Заставнюк А.О.

розглянувши у судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.03.2018 р. Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 285.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що спільне життя з відповідачем під час шлюбу не склалося. Дітей від шлюбу не мають. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету і не живуть однією сім`єю. Подальше сімейне життя є неможливим, оскільки шлюб існує лише формально через відсутність порозуміння, різні характери, психологічну несумісність та різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові.Під час шлюбу зникла повага до індивідуальності.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2020р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб.

Крім того, представник позивача надав письмові пояснення в яких зазначив, що 18.03.2020р. позивач вже звертався до ОСОБА_2 із позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду, а тому позивач вимушений повторно звернутись із позовом про розірвання шлюбу. З моменту, пред`явлення «першого » позову сторони у справі не підтримують жодних стосунків. Більше того, позива у спарві виїхав за межі країни та працює за кордоном. Сторони навіть не намагаються примиритися, оскільки 24.04.2020р. відповідач ОСОБА_2 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2020р. із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна. Примирення між сторонами по справі неможливе позивач не має бажання зберігати шлюб, виходячи із конституційного принципу, що шлюб грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки - ніхто не може бути примушений до шлюбних відносин.

Відповідач в судове засідання не з`явилася про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального упарвілння юстиції у м. Києві, актовий запис № 285/а.с.5/.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Судом встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим.

Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити їх інтересам, доказів Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,196, 258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст. ст. 110,112,113, 114, 115 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.03.2018р. Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 285 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.О. Петренко