Дата документу 23.04.2021
Справа № 937/167/21
Провадження № 2-о/937/66/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді - Горбачової Ю.В. з секретарем с/з - Ісайченковим А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мелітопольська міська рада Запорізької області про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

за участю: заявника - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Скворцової О.В.

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій з урахуванням уточнень просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкала з 01 січня 2004 року однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявниця свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не приходиться їй родичкою, однак значний час вона була її членом родини, оскільки вони проживали разом з 2003 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батьки проживали по сусідству з ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . Вона є власником 63/100 частини спадкового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання від 28.08.2003 року. 37/100 частин означеного житлового будинку належать померлій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 15 січня 1971 року за р. № 142. За пропозицією ОСОБА_2 заявниця стала здійснювати догляд за нею та стала з нею проживати. Вони потоварищували і фактично вона стала для неї єдиною близькою людиною. ОСОБА_2 запропонувала їй укласти договір довічного утримання на частину будинку, на що вона погодилась. Вони уклали відповідний договір та продовжили свої сімейні взаємовідносини. ОСОБА_2 була самотньою людиною, мала якихось дальніх троюрідних племінників, які проживали у Російській Федерації. Повідомила її про те що її дальні родичі не бажають її доглядати та просила ОСОБА_1 доглянути її до кінця життя. У 2016 році ОСОБА_2 поскаржилася на поганий стан здоров`я та захворіла, вона її поклала до Мелітопольської міської лікарні, оплачувала її лікування. ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 85 років ОСОБА_2 померла. Виконуючи свої моральні обов`язки перед померлою, вона здійснила її поховання за всіма звичаями нашого суспільства та встановила пам`ятник. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належні їй 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців після померлої немає, ніхто не звертався до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після неї. Ніхто з родичів ОСОБА_2 не заявив про свої спадкові права відносно її майна. Вона є зареєстрованою за адресою проживання спадкодавця з березня 2006 року та продовжує проживати у вказаному житловому будинку та доглядати його в цілому, у тому числі за частиною, що належала померлій, періодично робить ремонт у житловому будинку, сплачує комунальні платежі та інше. Отримавши консультацію у нотаріуса, з метою вирішення подальших питань щодо оформлення спадщини, вона звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, що надасть їй можливість реалізувати свої спадкові права на 37/100 частин житлового будинку після померлої ОСОБА_2 .

Заявниця та її представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи, Мелітопольської міської ради Запорізької області, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі по наявним матеріалам у справі. Заперечень на позов не надав.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши представлені суду докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є родичкою заявниці, однак значний час вони проживали разом у житловому будинку АДРЕСА_1 , а саме з 2003 року до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується наданими письмовими доказами та показами свідків, дослідженими в судовому засіданні.

Заявниця ОСОБА_1 є власником 63/100 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання від 28.08.2003 року. 37/100 частин означеного житлового будинку належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 15 січня 1971 року за р. № 142, що підтверджується копіями вказаних договорів, а також відповіддю КП МБТІ № 4131 від 17.08.2011 року (а.с.17-23).

Заявниця ОСОБА_1 28.08.2003 року та ОСОБА_2 уклали Договір довічного утримання (а.с. 17) та стали разом мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт сумісного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем з 2003 року підтверджується довідкою голови квартального комітету № 11 ОСОБА_6 від 28.12.2020 року, згідно якої з початку 2003 року ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю, мала з нею спільний бюджет та вони вели спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 85 років ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 . Причиною смерті ОСОБА_2 встановлено старість (а.с. 14).

Заявниця ОСОБА_1 здійснила поховання померлої ОСОБА_2 , що підтверджується договором - замовленням на організацію та проведення поховання померлої ОСОБА_2 № 786 від 24 січня 2017 року з ФОП ОСОБА_7 ( а.с.10-11).

Також за свої кошти померлій ОСОБА_2 заявницею було встановлено ритуальний пам`ятник, що також підтверджується товарними чеками виданими ПП ОСОБА_8 виробничого комплексу «Гранит СВ» від 20.12.2019 року , 23.12.2019 року , від 03.01.2020 року від 19.05.2020 року. (а.с. 12-13)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належні їй 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Інших спадкоємців після померлої немає, ніхто не звертався до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після неї.

Заявниця ОСОБА_1 є зареєстрованою за адресою проживання спадкодавця з березня 2006 року , що підтверджується відміткою у її паспорті. Але фактично проживала з нею з 2003 року по день її смерті, що підтверджується довідкою з місця проживання та показами свідків.

ОСОБА_1 і на даний час продовжує проживати у вищевказаному житловому будинку, що підтвердили допитані свідки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці, вони межують городами. З 2003 року заявниця ОСОБА_1 поселилася з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . і з того часу вони проживали однією родиною. Баба ОСОБА_2 , як називали померлу ОСОБА_2 , вважала дітей ОСОБА_1 своїми онуками. Вони завжди жили дружно, ОСОБА_1 завжди опікувалась ОСОБА_2 , вони разом на всіх купували продукти, готували їжу, разом доглядали будинок. Коли баба ОСОБА_2 захворіла, то заявниця доглядала за нею, похованням також займалася саме вона.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 . По сусідстві через дорогу проживала ОСОБА_2 , яку вони завжди називали баба ОСОБА_2 . З 2003 року з нею стала проживати ОСОБА_1 з дітьми. Жили вони завжди дружно, робили все разом. ОСОБА_1 наводила порядки в будинку та дворі, доглядала за бабою ОСОБА_2, а коли та хворіла, то опікувалася нею у лікарні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 , по сусідству через дорогу від заявниці. Вона часто бувала в них вдома, приблизно 2 рази на тиждень вона привозила їм молоко від своїх батьків. Заявниця та ОСОБА_2 любили пекти і завжди в них була свіжа випічка. ОСОБА_1 з дітьми стала мешкати з ОСОБА_2 з 2003 року однією родиною, доглядала та опікувалася нею до 2017 року, до дня її смерті. Вони жили як одна родина, вели спільне господарство. Баба ОСОБА_2 ставилася до заявниці та її дітей, як до своїх рідних. Похованням ОСОБА_2 займалася саме ОСОБА_1 . Вона же поставила на могилі і пам`ятник.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 , від якого залежить виникнення її права як спадкоємця четвертої черги за законом.

В ході розгляду справи будь-яких питань щодо спору про право не встановлено.

Проаналізувавши представлені заявницею докази, суд дійшов висновку про їх достатність та допустимість, що вони доводять обставини, на які посилається заявниця в обґрунтування своїх вимог, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 80, 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мелітопольська міська рада Запорізької області про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкала з 01 січня 2004 року однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня її смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова