Справа № 574/846/20
Провадження 2/574/185/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцана В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

в присутності

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Буринської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

04.09.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Буринського районного суду Сумської області з цим позовом.

06.10.2020 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.11.2020 року.

26.11.2020 року від ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат. Зокрема, позивач просив стягнути на його користь з відповідачки понесені ним судові витрати в загальній сумі 4840 грн. 80 коп., з яких 840 грн. 80 грн. в рахунок повернення витрат на сплату судового збору та 4000 грн. в рахунок понесених ним витрат на правничу допомогу (а.с.33,34).

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 07.12.2020 року позивачу відмовлено у прийнятті відмови від позову, а позовну заяву залишено без розгляду (а.с.46,47).

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Сумського апеляційного суду від 28.01.2021 року, на часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , вказана ухвала Буринського районного суду скасована, справу направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Позивач ОСОБА_2 про дату, час та місце судового засідання повідомлений належними чином, в судове засідання не з`явився. 16.04.2021 року від нього надійшла письмова заява в якій останній повідомив, що він повністю підтримує свою заяву від 26.11.2020 року про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат. Наслідки закриття провадження у справі йому відомі, додаткових роз`яснень не потребує. У зв`язку з карантинними заходами пов`язаними з пандемією коронавірусу, просив розгляд справи провести без його участі (а.с.104).

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що позову вона не визнає, однак 26.10.2020 року, після рішення суду про розірвання між нею та ОСОБА_2 шлюбу, добровільно змінила реєстрацію свого місця проживання. До подання позову позивач не пропонував їй вчинити такі дії. Вимоги позивача про стягнення з неї понесених ним судових витрат не визнала.

Представник третьої особи виконавчого комітету Буринської міської ради проти позову заперечень не мав, просив розгляд справи провести без його участі.

Вислухавши доводи відповідачки, дослідивши докази в частині судових витрат понесених сторонами, суд зважає на таке.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

При цьому, судом встановлено, що позивачу достеменно відомі наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України.

З`ясовано, що така позиція позивача є добровільною, заява про відмову від позову подана без будь-якого примусу чи погроз.

За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд приймає відмову від позову позивача, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат суд зважає на таке.

Згідно ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як передбачено ст.15 цього Кодексу, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з правилами частин першої та другої ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови у позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Також, частиною 3 ст.142 ЦПК встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідачка ОСОБА_1 визнала, що вона дійсно самостійно 26.10.2020 року знялася з реєстрації за місцем розташування житлового будинку позивача, зареєструвавши інше місце свого проживання (а.с.32).

Звернувшись до суду із позовом ОСОБА_2 просив усунути перешкоди які створює йому відповідачка у здійсненні права приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , шляхом визнання її такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням, оскільки вона добровільно не бажає знятися з реєстрації за вказаною адресою.

Враховуючи, що відповідачка змінила реєстрацію свого місця проживання саме після подання позову до суду позивачем, чим фактично усунула перешкоди у здійсненні права власності останнього, суд приходить до переконання, що понесені позивачем судові витрати, сплата яких підтверджена належними та допустимими доказами, підлягають стягненню з відповідачки.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В позовній заяві ОСОБА_2 повідомив про попередній розрахунок судових витрат в розмірі 3840 грн. 80 коп., а при поданні заяви про закриття провадження у справі просив стягнути на його користь з відповідачки понесені ним судові витрати в загальній сумі 4840 грн. 80 коп., з яких 840 грн. 80 грн. - в рахунок повернення витрат на сплату судового збору та 4000 грн. - в рахунок понесених ним витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем було надано: угода від 19.08.2020 року з адвокатом Черпаковою О.І. про надання юридичних послуг, п.п.2.2 якої встановлено, що ОСОБА_2 (Клієнт) здійснює оплату послуг «Адвоката» у розмірі 3000 грн., з них складання позовної заяви до суду 3000 грн. Кошти сплачуються 19.08.2020 року. На виконання цієї угоди між позивачем і адвокатом складено акт виконаних робіт (наданих послуг) від 14.09.2020 року, відповідно до якого адвокат надав юридичні послуги згідно Угоди від 19.08.2020 року, а саме підготовка та складання позовної заяви до суду, витративши час дві години. Клієнт сплатив за надані послуги 3000 грн. (а.с.35,36).

Крім цього, відповідно до угоди між ОСОБА_2 та адвокатом Черпаковою О.І. від 19.11.2020 року, останньою надані послуги у виді складання заяви до суду про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат, вартість яких становить 1000 грн.. Вказані кошти сплачуються 19.11.2020 року (а.с.37).

На підтвердження виконання цієї угоди між позивачем і адвокатом складено акт виконаних робіт (наданих послуг) від 20.11.2020 року, за яким при підготовці та складанні заяви до суду про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат адвокатом було витрачено одну годину. Позивач сплатив за наді послуги 1000 грн. (а.с.38).

З копії свідоцтва № НОМЕР_1 (а.с.39) вбачається, що ОСОБА_3 має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Зазначеними доказами підтверджено, що позивач ОСОБА_2 сплатив адвокату Черпаковій О.І. за угодами про надання правової допомоги від 19.08.2020 року та від 19.11.2020 року гонорар в загальному розмірі 4000 грн..

Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2020 року по справі №727/4597/19 адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Таким чином, вищевказаний розмір послуг адвоката суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для позивача.

За таких обставин, з відповідачки на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати за надання правничої допомоги у розмірі 4000 грн..

Між тим, враховуючи приписи ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50% судового збору (420 грн. 40 коп.), сплаченого ним при подання позову, решта 50% підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 4420 грн. 40 коп..

Що стосується доводів відповідачки про стягнення з позивача на її користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6400 грн., що було підтверджено відповідними доказами (а.с.70-77,106-109), суд вважає їх безпідставними, оскільки це суперечить процесуальному закону, вимоги якого викладені вище.

Керуючись ст.ст.2,4,10-13,141,142,256,257 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Прийняти відмову від позову позивача ОСОБА_2 .

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Буринської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову і прийняття відмови судом.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ) 4000 грн. - на відшкодування судових витрат на правничу допомогу та 420 грн. 40 коп. в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачу ОСОБА_2 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ) 50 відсотків сплаченого судового збору при поданні позову до Буринського районного суду Сумської області згідно фіскального чеку від 14.09.2020 року, що становить 420 грн. 40 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий