УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №590/314/21

Провадження №2/590/137/21

11.05.2021

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Сатарова О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Сумиобленерго» /, вул. І. Сірка, 7, м.Суми, 40035/ в особі Філії «Шосткинський район електричних мереж» Акціонерного товариства «Сумиобленерго» /, вул. Рідна, 68, м.Шостка, Сумська обл., 41103/ до ОСОБА_1 /зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 / про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Ямпільського районного суду Сумської області звернулося Акціонерне товариство «Сумиобленерго» в особі Філії «Шосткинський район електричних мереж» Акціонерного товариства «Сумиобленерго» з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерне товариство «Сумиобленерго» боргу в сумі 10407,61 грн. та судові витрати в сумі 2270,00 грн.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерне товариство «Сумиобленерго» вартості необлікованої електричної енергії на загальну суму 10407,61 грн.

Підставою позову зазначено позивачем та як слідує з матеріалів справи, що 13.11.2019 при перевірці представниками філії «Глухівський РЕМ» ПАТ «Сумиобленерго», за участі іншої особи ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 /власник о/р ОСОБА_1 не мешкає в м.Дружба/ виявлено порушення п.7.6. Правил роздрібної ринкової електричної енергії, що полягало у самовільному підключенні з порушенням схеми обліку, про що було складено відповідний акт.

Позовна заява подана до Ямпільського районного суду Сумської області з посиланням на положення ч.8 ст.28 ЦПК України, зокрема з тих мотивів, що «Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що діє між позивачем та відповідачем може виконуватись тільки в певному місці, за адресою розташування електроустановки відповідача, по АДРЕСА_2 ».

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи до іншого суду з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено правило загальної територіальної підсудності, згідно якого позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Тому, суддя, після одержання вищезазначеної позовної заяви, в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, направила запит до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб з метою встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно отриманої від управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради на запит суду інформації, відповідно до адресної картки особи за адресою: АДРЕСА_3 відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за даною адресою.

Приписами ст.28 ЦПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Відповідно до ч.8 ст.28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначені не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справ визначається за загальними правилами.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Умови договору №201179 від 11.12.2012 «Про користування електричною енергією» регулюють взаємовідносини обох сторін з постачання та користування електричною енергією та не містять положень про місце виконання зобов`язання.

Предметом позову у даному спорі є вимога саме про стягнення грошових коштів (відшкодування вартості необлікованої електричної енергії) у зв`язку із порушенням п.7.6. Правил роздрібної ринкової електричної енергії, що полягало у самовільному підключенні з порушенням схеми обліку, про що було складено відповідний акт. При цьому, умовами договору також не врегульовано питання щодо місця виконання грошового зобов`язання. Спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання угоди, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про надання послуг з електропостачання за вказаною в договорі адресою. Зобов`язання з оплати за отримані послуги/погашення вартості необлікової електричної енергії, по договору не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці. Враховуючи викладене та те, що особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, відсутні відомості щодо узгодження сторонами місця виконання щодо здійснення погашення заборгованості з відшкодування вартості необлікованої електричної енергії, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування положення ч.8 ст.28 ЦПК України та необхідність визначення підсудності за загальними правилами.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Відповідно до вимог ст.377 ч.2 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що Акціонерне товариство «Сумиобленерго», скориставшись своїм правом на пред`явлення позову, не дотрималося правил визначення підсудності, передбачених ЦПК України.

Враховуючи, що погашення заборгованості з відшкодування вартості необлікованої електричної енергії не є таким, що можуть виконуватись лише в певному місці (ч. 8 ст. 28 ЦПК України), а також враховуючи те, що місцезнаходженням фізичної особи відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі матеріалів позовної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Соснівського районного суду м.Черкаси.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч.ч.1, 2 ст. 32 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сумиобленерго» /, вул. І. Сірка, 7, м.Суми, 40035/ в особі Філії «Шосткинський район електричних мереж» Акціонерного товариства «Сумиобленерго» /, вул. Рідна, 68, м.Шостка, Сумська обл., 41103/ до ОСОБА_1 /зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 / про стягнення боргу передати на розгляд до Соснівського районного суду м.Черкаси.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : О.В. Сатарова