Провадження № 2/369/26/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12.05.2021 року м. Київ

Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Боярської міської ради Київської області (далі - відповідач) про встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , державного акту на право приватної власності на землю площею 3,2464 га, серії ІІ-КВ № 026382, кадастровий номер земельної ділянки :06:007:5004; визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку площею 3,2464 га, кадастровий номер :06:007:5004, що належала померлій ОСОБА_2 (в державному акті ОСОБА_2 ) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 026382.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 12 видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

На випадок смерті ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений Княжицькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 30.11.1998 року за реєстровим №98, за умовами якого все своє майно спадкодавець заповіла ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , в рівних частках кожному.

Таким чином, згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України спадкоємці за заповітом мають право на успадкування майна, що належало померлій ОСОБА_2 .

05 липня 2005 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за № 511 надійшла заява від імені ОСОБА_1 про прийняття спадщини за вищезазначеним заповітом. На підставі цієї заяви заведено спадкову справу №302/2005 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

03 жовтня 2009 року за вх. №897/2-15 надійшла заява від імені ОСОБА_4 про те, що спадщину, яка залишилися після смерті ОСОБА_2 , в установлений законом строк він не прийняв, до суду із заявою для продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде.

14 жовтня 2009 року за реєстровим № 1-2365 Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

28 серпня 2020 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за № 1224 надійшла додаткова заява від ОСОБА_1 про видачу йому, як рідному онуку померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,2464 га, кадастровий номер - :06:007:5004, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 28 серпня 2020 року за № 2073/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,2464 га, кадастровий номер :06:007:5004 у зв`язку з тим, що державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №026382, кадастровий номер :06:007:5004, видано на ім`я ОСОБА_2 , в той час як спадкодавицею є ОСОБА_2 . Також спадкоємцем не надано документів, що підтверджують родинні стосунки між ним та ОСОБА_2 , що не дає можливості встановити те, що заявник є рідним онуком померлої.

Враховуючи наведене, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.12.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 12.05.2021.

12.05.2021 представник позивача через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області подав заяву (клопотання) про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 12.05.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

05 липня 2005 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за № 511 надійшла заява від імені ОСОБА_1 про прийняття спадщини за вищезазначеним заповітом. На підставі цієї заяви заведено спадкову справу № 302/2005 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

03 жовтня 2009 року за вх. №897/2-15 надійшла заява від імені ОСОБА_4 про те, що спадщину, яка залишилися після смерті ОСОБА_2 , в установлений законом строк він не прийняв, до суду із заявою для продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде.

14 жовтня 2009 року за реєстровим № 1-2365 Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

28 серпня 2020 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за № 1224 надійшла додаткова заява від ОСОБА_1 про видачу йому, як рідному онуку померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,2464 га, кадастровий номер - :06:007:5004, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 28 серпня 2020 року за № 2073/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,2464 га, кадастровий номер :06:007:5004 у зв`язку з тим, що державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №026382, кадастровий номер :06:007:5004, видано на ім`я ОСОБА_2 , в той час як спадкодавицею є ОСОБА_2 . Також спадкоємцем не надано документів, що підтверджують родинні стосунки між ним та ОСОБА_2 , що не дає можливості встановити те, що заявник є рідним онуком померлої.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Причинами неможливості встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі та виправлення відповідних помилок в позасудовому порядку є смерть ОСОБА_2 , тобто відсутня можливість здійснити дії по внесенню відповідних виправлень у документ - державний акт на право власності на земельну ділянку 3,2464 га, серії ІІ-КВ № 026382.

Також позивач посилається на те, що причинами неможливості встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі та виправлення відповідних помилок в позасудовому порядку є відповідні зміни до законодавства щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно, якими ліквідовано інститут видачі правовстановлюючих документів на нерухоме майно, зокрема державних актів на право власності на земельні ділянки, тому відповідно відсутня можливість вносити відповідні зміни до правовстановлюючих документів.

Так, Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 537 від 9 вересня 2013 року скасовано накази Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325 "Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за № 735/16751, та від 30 серпня 2010 року № 631 "Про затвердження Змін до Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою", якими передбачалася видача нових державних актів (на ім`я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого на запит нотаріуса.

У зв`язку з набранням чинності з 1 січня 2016 року нової редакції Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою, зокрема затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, законодавством України не передбачено видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Таким чином, ліквідація інституту існування правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у вигляді державних актів на право власності на земельні ділянки, а також смерть фізичної особи на яку дане майно було зареєстровано, позбавляє можливості спадкоємців внести відповідні виправлення у правовстановлюючі документи на спадкове майно та встановити факт належності правовстановлюючого документа померлій особі, окрім як в судовому порядку.

Відповідно до змісту Листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Так, причиною розбіжності в написані прізвища померлої ОСОБА_2 в свідоцтві про смерть та у державному акті на право власності на земельну ділянку є те, що ОСОБА_2 перебувала в незареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_6 і у зв`язку з цим в деяких документах її прізвище вказувалось як ОСОБА_2 , а в деяких як ОСОБА_2 . Також її ім`я та по батькові записувалось або як ОСОБА_2 або як ОСОБА_2 .

Прізвище ОСОБА_2 є дівочим прізвищем померлої ОСОБА_2 , про що свідчить Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , яке видано повторно 15 жовтня 1968 року.

Так, ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , його мати ОСОБА_12 (в деяких документах ОСОБА_12 ), 1940 року народження, є донькою ОСОБА_2 .

Проте, згідно інформації Державного архіву Київської області від 22.07.2020 вбачається, що на зберігання до Державного архіву Київської області книги реєстрації актів про народження громадян в с. Жорнівка Києво-Святошинського району за 1940 рік не надходили, тому надати архівну довідку про народження ОСОБА_12 не має можливості.

Разом з тим, факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також факт належності ОСОБА_2 державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №026382 підтверджується зокрема наступними обставинами.

Будинковою книгою на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 (в книзі ОСОБА_2 ), 1913 р.н., ОСОБА_12 , 1940 р.н., та ОСОБА_1 , 1963 р.н., проживали спільно в даному будинку.

Заповітом, посвідченим Княжицькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 30.11.1998 року за реєстровим №98, яким ОСОБА_2 вказала одним зі спадкоємцем ОСОБА_1 .

Також з державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №026382 вбачається, що його видано на ім`я ОСОБА_2 , яка мешкає в селі Жорнівка, при цьому ОСОБА_2 також була мешканкою села Жорнівка.

Відповідно до додатку до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 302 від 22 серпня 2002 року вбачається, що земельну ділянку за № НОМЕР_3 на схемі поділу земель колективної власності, передано у власність громадянці ОСОБА_2 , яка мешкає в с. Жорнівка.

Як зазначає позивач та встановлено судом, згідно інформації виконавчого комітету Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району вбачається наступне:

1.Згідно погосподарської книги 1991-1995 років за адресою АДРЕСА_1 (перейменована на АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - онук, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 - онук, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_6 - зять.

2.Згідно погосподарської книги 1996-2000 років за вищевказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - онук, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - онук, ОСОБА_15 - правнучка, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - правнучка.

3. ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , зі слів родичів та сусідів, односельців є однією і тією ж особою.

Крім того, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12 грудня 2020 року вбачається, що дівочим прізвищем матері позивача ОСОБА_12 було ОСОБА_2 . 28 вересня 1962 року було укладено шлюб між громадянином ОСОБА_5 та ОСОБА_12 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 позивача вбачається, що батьками позивача є ОСОБА_5 та ОСОБА_12

Таким чином, баба позивача ОСОБА_2 при народженні мала прізвище ОСОБА_2 , в наступному вона проживала в не зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_6 , тому в селі при отриманні деяких документів її прізвище вказувалось, як ОСОБА_2 .

З огляду на викладене суд встановив, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,2464 га, серії ІІ-КВ № 026382, належав ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_2 .

Згідно статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1223 ЦК України вказує, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , державного акту на право приватної власності на землю площею 3,2464 га, серії ІІ-КВ № 026382, кадастровий номер земельної ділянки :06:007:5004; визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку площею 3,2464 га, кадастровий номер :06:007:5004, що належала померлій ОСОБА_2 (в державному акті ОСОБА_2 ) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 026382.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Боярської міської ради Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , державного акту на право приватної власності на землю площею 3,2464 га, серії ІІ-КВ № 026382, кадастровий номер земельної ділянки :06:007:5004.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3,2464 га, кадастровий номер :06:007:5004, що належала померлій ОСОБА_2 (в державному акті ОСОБА_2 ) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 026382.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ).

Відповідач: Боярська міська рада Київської області (08150, Київська обл., м. Боярка, вул. М. Грушевського, буд. 39; ідентифікаційний код 04054636).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.В. Янченко