ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/427/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя - доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/13727/20 за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2020 року у складі судді Стефанишина С.Л. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на його користь 22 355 грн. моральної шкоди, 10 000 грн. сплачених адвокату за надання правової допомоги, а всього 32 355 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 22 листопада 2019 року посадовими особами Департаменту патрульної поліції щодо ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого обвинувачувався у тому, що в цей день о 14 год. керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Проте постановою Ярмолинецького районного суду від 13 травня 2020 року провадження в справі було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позивач вказував, що через незаконні дії посадових осіб він перебував під слідством 4 місяці і 22 дні, тому з урахуванням положень ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду» має право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої складає 22 355 грн. (4723грн - розмір мінімальної заробітної плати у 2020 році Х 4 місяці 22 дні).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2020 року позов задоволено, стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 22355 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн., всього 32355 грн.

Департамент патрульної поліції не погодився з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що у відповідності до інформації наявної у базі даних МВС ІПНП «АРМОР», протокол серії ДПР18 № 237591 від 22 листопада 2019 року складно інспектором групи реагування патрульної поліції Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Королівським, який не є працівником Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції. Отже, 22 листопада 2019 року посадовими особами Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 жодних рішень, дій, процесуальних документів не вживалося і не складалося. Крім того, Департамент патрульної поліції та його Управління патрульної поліції в Хмельницькій області не є розпорядниками інформації та документів, що стосуються зазначеної справи про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_1 , а група реагування патрульної поліції Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області не є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, тому Департамент патрульної поліції України не є належним відповідачем по справі.

Також, апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки справу розглядав суддя Стефанишин С.Л., а його помічником є ОСОБА_3 , який в свою чергу є сином представника позивача - ОСОБА_4 , що викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Тому, Департамент патрульної поліції просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2020 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 22 листопада 2019 року посадовими особами Ярмолинецького відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області щодо ОСОБА_5 складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якого він обвинувачується у тому, що близько 14 год. на 205 км автодороги Н-03 «Житомир Чернівці» в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння.

Постановою Ярмолинецького районного суду від 13 травня 2020 року провадження по справі закрито на підставі положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 події і складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Позивач, вважаючи, що діями працівників поліції йому завдано моральної шкоди, звернувся до суду з відповідним позовом в даній цивільній справі.

Відповідачем ОСОБА_5 зазначив Державу Україна в особі Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ст.ст. 167, 170 Цивільного кодексу України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

За нормами ст.ст. 48, 58 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника.

Отже, у цивільному судочинстві Держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти Державу в суді зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Така ж правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 25 березня 2020 року в справі № 641/8857/17, подібна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, було складено працівниками Ярмолинецького відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області, а не працівниками Департаменту патрульної поліції.

У відповідності до ст. 13 закону України «Про національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Згідно ст. 15 цього ж Закону територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Наказом голови Національної поліції України № 73 від 06.11.2015 року затверджено Положення про Департамент патрульної поліції.

За п. 1 розділу І Положення Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, ліквідовується та реорганізовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

За п. 1 розділу ІІІ Положення Структура та штатна чисельність Департаменту патрульної поліції затверджується керівником Національної поліції, а п. 1 розділу V. «Прикінцеві положення» Положення Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штампи.

Отже Департамент патрульної поліції та Головне управління національної поліції у Хмельницькій області є відповідно міжрегіональним та територіальним органами Національної поліції України та відповідно окремими юридичними особами.

Оскільки протокол про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, було складено працівниками Ярмолинецького відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області, позивач вважає, що саме діями цих працівників йому було спричинено шкоду, то відповідно органом, який має представляти Державу в цій цивільній справі згідно чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, є Головне управління поліції в Хмельницькій області.

Однак позивачем помилково по справі відповідача Державу визначено в особі Департаменту патрульної поліції, який не наділений повноваженнями діяти від імені Держави саме у даних спірних правовідносинах.

Отже з врахуванням норм цивільного і цивільного процесуального законодавства, правових позицій Верховного Суду слід дійти висновку, що Департамент патрульної поліції в даній цивільній справі не є належним органом, який наділений повноваженнями представляти Державу в спірних правовідносинах, а належним органом від імені Держави в цій цивільній справі має виступати Головне управління поліції в Хмельницькій області, діями працівників якого, на думку позивача, йому було завдано шкоди.

На вказану обставину суд першої інстанції уваги не звернув, розглянув справу за участі неналежного органу, - Департаменту патрульної поліції, як органу, який не наділений повноваженнями представляти інтереси держави в спірних правовідносинах, позивач в свою чергу клопотання про залучення до участі в справі належного державного органу з відповідними повноваженнями не заявляв, суд першої інстанції йому таке право не роз`яснив, суд апеляційної інстанції в силу вимог ЦПК України теж позбавлений можливості залучити до участі в справі відповідний державний орган з належними повноваженнями щодо представництва держави в суді, а розгляд справи по суті спору за відсутності такого державного органу є порушенням норм процесуального права, що є безумовною підставою скасування рішення суду, оскільки такі порушення призвели до порушення прав сторін в даній цивільній справі як позивача так і відповідача Держави.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову в позові до Держави в особі неналежного органу, який має представляти інтереси Держави у спірних правовідносинах.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:

В позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 травня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова