Справа № 288/1241/18
Провадження № 2/288/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

представника відповідача Попільнянської селищної ради - Шелест Я.Ю.,

представника третьої особи відділу у Попільнянському районі

Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - Курганської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Попільнянської селищної ради Житомирської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач 1), Попільнянської селищної ради Житомирської області (далі - Відповідач 2), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - Третя особа 1), ОСОБА_4 (далі - Третя особа 2) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в якому вказує, що він на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 10 січня 2018 року є власником земельної ділянки площею 0.1840 га, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що незважаючи на те, що він є власником даної земельної ділянки, Відповідач чинить йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою, використовуючи її самостійно, в зв`язку з чим Позивач позбавлений можливості реалізації права власності на належне йому майно. Так, придбавши дану земельну ділянку, весною, він не зміг провести на ній комплекс весняно - польових робіт, з метою вирощування сільськогосподарської продукції.

Відповідач заперечує право власності Позивача на земельну ділянку, посилаючись на те, що він є її власником, при цьому не надаючи жодного правовстановлюючого документа, тобто зайняв земельну ділянку самовільно.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить усунути йому, як власнику земельної ділянки, перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом заборони ОСОБА_2 , у будь-який спосіб використовувати земельну ділянку площею 0.1840 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0007.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача Попільнянської селищної ради в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо вирішення позову покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Суд, вислухавши Позивача, Відповідача 1 та його представника, представника Відповідача 2, представника Третьої особи 1, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з договору купівлі - продажу земельної ділянки від 10 січня 2018 року, Продавець - ОСОБА_4 продав, а Покупець - ОСОБА_1 купив, належну продавцю на праві приватної власності земельну ділянку площею 0.1840 гектарів, кадастровий номер: 0:01:001:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка належить Продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ, виданого 05 березня 2001 року на підставі рішення виконкому Кривенської сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 8 від 12 лютого 2001 року. /т.1 а.с.6/

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 січня 2018 року, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 10 січня 2018 року є власником земельної ділянки площею 0.184 га, за адресою: АДРЕСА_1, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - :01:001:0007. /т.1 а.с.7/

Відповідно до експлікації угідь - земельної ділянки площею 0.1840 га, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 є суміжним землекористувачем даної земельної ділянки. /т.1 а.с.8/

Рішенням Кривенської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 12 лютого 2001 року № 8, передано у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0.56 га. /т.1 а.с.9/

Як вбачається з витягу з рішення 11 сесії VІІ скликання Попільнянської селищної ради № 355 від 14 листопада 2017 року, розмежовано земельну ділянку, загальною площею - 0.5600 га, яка знаходиться в с.Рудка Попільнянського району Житомирської області, що належить ОСОБА_4 , згідно державного акта на право приватної власності на землю № 300 від 05 березня 2000 року, відповідно до цільового використання: площею - 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_2 ; площею 0.1260 га за адресою АДРЕСА_2 та площею 0.1840 га за адресою АДРЕСА_1 - для ведення особистого селянського господарства. /т.1 а.с.10/

06 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу Держгеокадастру у Попільнянському районі та Попільнянської селищної ради з заявами в яких просив повідомити на якій підставі ОСОБА_2 користується належною йому - ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0.1840 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та прийняти міри відносно ОСОБА_2 , щодо звільнення належної йому - ОСОБА_1 вищевказаної земельної ділянки та недопущення вчинення вказаних дій у подальшому. /т.1 а.с.11, 12/

Відповідно до заяви ОСОБА_4 до сільського голови Дворко Н.Ю. від 21 січня 2005 року, він просив вилучити земельну ділянку розміром 0.18 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2 і яка була в його приватній власності. /т.1 а.с.81/

Рішенням 20 сесії Кривенської сільської ради VІ скликання від 24 січня 2005 року, припинено право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку 0.18 га по АДРЕСА_2 . /т.1 а.с.32, 80/

Рішенням 20 сесії Кривенської сільської ради VІ скликання від 24 січня 2005 року, надано земельні ділянки для розширення особистих селянських господарств із земель запасу, що утворився внаслідок припинення права користування земельними ділянками громадян: - ОСОБА_2 - 0.18 га по АДРЕСА_3 а.с.33/

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 січня 2005 року, прийнято відмову від позову ОСОБА_2 до Кривенської сільської ради Попільнянського району, ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення ради, визнання частково недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, визнання права на тимчасове користування земельною ділянкою та справу провадженням закрито. /т.1 а.с.34/

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 124149, видного 10 листопада 2009 року, на підставі рішення 24 сесії 5 скликання Кривенської сільської ради від 26 грудня 2008 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.4098 га, яка розташована в АДРЕСА_3 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0007. /т.1 а.с.35/

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 124245, виданого 10 листопада 2009 року на підставі рішення 24 сесії 5 скликання Кривенської сільської ради від 26 грудня 2008 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.1500 га, яка розташована в АДРЕСА_3 , цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0006. /т.1 а.с.36/

Рішенням 24 сесії Кривенської сільської ради V скликання від 26 грудня 2008 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 , передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, загальною площею 0.3075 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку - 0.1000 га, для особистого селянського господарства - 0.2075 га по АДРЕСА_4 та земельну ділянку, загальною площею 0.5589 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку - 0.1500 га, для особистого селянського господарства - 0.4098 по АДРЕСА_3 . Надано дозвіл землевпорядній організації на виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. /т.1 а.с.82/

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 грудня 2017 року та кадастрового плану земельної ділянки, земельна ділянка площею 0.1840 га, з кадастровим номером :01:001:0007, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Державного акту від 05 березня 2001 року ЖТ 006408 належить ОСОБА_4 . /т.1 а.с.87-89/

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28 грудня 2017 року, земельна ділянка площею 0.1260 га, з кадастровим номером :01:001:0008, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Державного акту від 05 березня 2001 року ЖТ 006408 належить ОСОБА_4 . /т.1 а.с.90-92/

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 грудня 2017 року, земельна ділянка площею 0.2500 га, з кадастровим номером :01:001:0006, розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Державного акту від 05 березня 2001 року ЖТ 006408 належить ОСОБА_4 . /т.1 а.с.93-95/

Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ЖТ № 04-10-006408 виданому 05 березня 2001 року, ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Кривенської сільської ради народних депутатів № 8 від 12 лютого 2001 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.5600 га, розташовану на території с.Рудка Кривенської сільської ради, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300. /т.1 а.с.96/

В порядку розгляду вказаної цивільної справи судом було витребувано Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею - 0.5600 га ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 : - 02.01 - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 0.2500 га ( АДРЕСА_2 ); - 01.03 - для ведення особистого селянського господарства (присадибна ділянка) - 0.1260 га ( АДРЕСА_2 ); - 01.03 - для ведення особистого селянського господарства (присадибна ділянка) - 0.1840 га ( АДРЕСА_1 , затверджену 28 грудня 2017 року. /т.1 а.с.107-147/

До Технічної документації додано: - Договір на розроблення технічної документації із землеустрою від 20 листопада 2017 року; - витяг з рішення 11 сесії VІІ скликання Попільнянської селищної ради № 355 від 14 листопада 2017 року, яким розмежовано земельну ділянку, загальною площею - 0.5600 га, яка знаходиться в с.Рудка Попільнянського району Житомирської області, що належить ОСОБА_4 , згідно державного акта на право приватної власності на землю № 300 від 05 березня 2000 року, відповідно до цільового використання: площею - 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_2 ; площею 0.1260 га за адресою АДРЕСА_2 та площею 0.1840 га за адресою АДРЕСА_1 - для ведення особистого селянського господарства; - Державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ 04-10-006408 від 05 березня 2000 року, виданий ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Кривенської сільської ради № 8 від 12 лютого 2001 року про передачу йому у приватну власність земельної ділянки площею 0.5600 га, яка розташована в с.Рудка Кривенської сільської ради, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, акт зареєстровано за № 300; - схему розташування земельної ділянки ОСОБА_4 АДРЕСА_2 ; - схеми прив`язок до геодезичної мережі; - план меж земельних ділянок, складений за результатами зйомки; - експлікації угідь; - каталоги координат зовнішніх меж землекористування; - акти погодження меж; - акти приймання-передачі межових знаків на зберігання; - перелік обмежень щодо використання земельної ділянки; - довідки, що містять узагальнену інформацію про землі (території).

Судом, також, було витребувано Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для складання державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд 0.1500 га та для ведення особистого селянського господарства 0.4098 га на території Кривенської сільської ради в АДРЕСА_3 . /т.1 а.с.160-174/

До Технічної документації додано: - заяву ОСОБА_2 від 29 червня 2006 року; - рішення 24 сесії ІV скликання Кривенської сільської ради від 24 січня 2006 року; - рішення 5 сесії V скликання Кривенської сільської ради від 22 вересня 2006 року; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05 серпня 2004 року; - викопіровку земельної ділянки; - висновок відділу Держкомзему; - зведену експлікацію земельної ділянки; - протокол погодження меж земельної ділянки; - довідку Держкомзему від 28 листопада 2008 року про присвоєння кадастрового номеру.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 червня 2020 року в справі № 288/1034/19, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання незаконним рішення ради, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, договору купівлі - продажу земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. /т.1 а.с.201-212/

Постановою Житомирського апеляційного суду від 28 січня 2021 року, рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 червня 2020 року залишено без змін. /т.1 а.с.213-220/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом заборони Відповідачу у будь-який спосіб використовувати належну йому земельну ділянку з тих підстав, що він є власником даної земельної ділянки, а Відповідач чинить йому перешкоди використовуючи її самостійно, в зв`язку з чим Позивач позбавлений можливості реалізації права власності на належне йому майно.

Частиною четвертою статті 13, 14 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (стаття 41).

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Згідно частини першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 368 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном.

Частинами першою, другою статті 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 ЗК України. За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК).

Як визначено в пункті 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Як вбачається з правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 травня 2016 року (справа № 6-658цс15), яка враховується судом, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, відповідно до частини другої статті 152 ЗК України 2001 року, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 90 ЗК України визначено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 91 ЗК України, власники земельних ділянок, зокрема, зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, та дотримуватися правил добросусідства.

Позивач вказує, що Відповідач самостійно використовує належну Позивачу земельну ділянку, в зв`язку з чим, він позбавлений можливості реалізації права власності, так як не зміг провести комплекс весняно - польових робіт з метою вирощування сільськогосподарської продукції та 06 червня 2018 року змушений був звернутися до відділу Держгеокадастру у Попільнянському районі /а.с.11/ та Попільнянської селищної ради /а.с.12/ з листом в якому просив повідомити його з яких підстав Відповідач користується його ділянкою.

Судом встановлено, що спірна ділянка, яка належить Позивачу з 10 січня 2018 року межує з земельною ділянкою Відповідача, який в свою чергу, вважає спірну ділянку своєю власністю в зв`язку з чим він звертався до суду, проте в задоволенні його позову було відмовлено.

Разом з тим, надані Позивачем докази та встановленні під час розгляду справи обставини не містять підтвердження того, яким чином та в яких межах Відповідач допустив порушення прав Позивача, враховуючи те, що в спірних правовідносинах саме на Позивача покладено обов`язок щодо доказування наведених при зверненні до суду обставин. Під час розгляду справи Позивачем не надано належних доказів, а саме: висновки експертиз, відповідних фахівців та уповноважених органів, які підтверджують факт самовільного зайняття Відповідачем земельної ділянки Позивача, внаслідок чого порушується його право власності чи законного володіння, що не дає змоги суду встановити чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси Позивача, визначити у чому полягає таке порушення прав та якими доказами воно підтверджується.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається Позивач, як на підставу для звернення до суду з даним позовом, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування порушень чи реальної небезпеки порушень з боку Відповідачів, права власності чи законного володіння Позивача, створюють для Позивача перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном та підлягають відновленню в порядку встановленому законом, а тому в задоволенні позову належить відмовити в повному обсязі.

Частиною першою, другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 13, 14, 41 Конституції України; Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»; статтями 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 368, 391 ЦК України; статтями 78, 90, 91, 96, 152 ЗК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Попільнянської селищної ради Житомирської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник