Провадження № 2/761/2942/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Венгерчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

19.08.2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. від 16.03.2016 року у виконавчому провадженні №50526457, номер запису про обтяження 13899696.

Вимоги обгрунтовані тим, що зазначеною постановою було накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_1 . На підставі вказаної постанови було внесено запис про обтяження 13899696. Про вказане обтяження позивач дізналась 28.08.2019 року.

Як зазначає позивач, вказана квартира була придбана ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 01.07.1992 року та після його смерті квартира успадкована дружиною ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 подарувала квартиру дочці - ОСОБА_5 за договором дарування від 13.03.1998 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, а позивач належить до другої черги спадкоємців за законом.

Рішенням суду позивачу було встановлено додатковий строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 . Проте постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру оскільки право власності на квартиру зареєстроване за іншою особою - боржником у виконавчому провадженні №50526457 ОСОБА_2 . За рішенням суду витребувано із володіння ОСОБА_2 квартиру та скасовано запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , а тому оскільки ОСОБА_2 ніколи не був законним власником квартири, у зв`язку з цим арешт у виконавчому провадженні накладений помилково та підлягає зняттю.

Таким чином, оскільки позивач не має можливості отримати спадщину, для захисту порушеного права вона звернулася до суду з цим позовом.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Представник позивача звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідач та уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, відзив до суду не направили.

А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження №50526457 з примусового виконання виконавчого листа №2/320/332/16 виданого 29.02.2016 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 боргу в розмірі 1 816 812,21 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження, постановою від 16.03.2016 року державний виконавець наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В подальшому, постановою від 29.02.2016 року виконавче провадження було завершене, а виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 29.03.2016 року (справа №761/12770/15-ц) позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено та визначено ОСОБА_1 додатковий трьохмісячний строк для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обчислюється з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набрало законної сили.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , П`ятою Київською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №350/16.

Постановою Гриценко О.В. , державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за іншою особою.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована з 19.02.2015 року за ОСОБА_2 на підставі дублікату договору дарування від 21.11.2015 року.

Позивач оскаржила договір дарування на підставі якого у ОСОБА_2 виникло право власності та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 10.10.2017 року (справа №761/24192/16-ц) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_9 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково та визнано недійсним договір дарування від 03.09.1998 року, зареєстрований на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна» за реєстраційним номером № 4748-А1907; витребувано квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 ; скасовано запис № 8792641 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено що квартира АДРЕСА_1 не належить на праві власності ОСОБА_2 та арешт квартири є перешкодою позивачу в отриманні Свідоцтва на спадщину за законом, тому суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги позивача та зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній, адреса: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ), третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. від 16.03.2016 року у виконавчому провадженні №50526457, номер запису про обтяження 13899696.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2021 року

Суддя: Н.Г.Притула