Номер провадження 2/754/1903/21
12 березня 2021 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Клочко І.В.,
секретаря судового засідання Оверченко Д.О.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на довгостроковий виїзд за кордон на навчання дитини, яка досягла 16 років без згоди і супроводу батька, -
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон на навчання дитини, яка досягла 16 років без згоди і супроводу батька.
ОСОБА_1 зазначає, що їхній спільний син ОСОБА_3 навчається в 11 класі, добре вчиться, за місцем навчання характеризується позитивно. Після закінчення школи мріє продовжити навчання за межами України.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд надати дозвіл на довгостроковий виїзд за межі України на навчання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди і супроводу батька - ОСОБА_2 , а саме: Польщу та усі країни, що входять до шенгенської зони, до досягнення дитиною повноліття, а саме
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.
Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлялися про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем перебування направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
У судовому засідання позивач позов підтримала за викладеними у ньому обставинами та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не повідомив. Враховуючи ненаданням відповідачем відзиву, та відсутність заперечень з боку позивача, суд вважав за можле провести заочний розгляд справи.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Від шлюбу сторони у справі мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Відповідно до характеристики гімназії № 283 м. Києва, за підписом директора та класного керівника, ОСОБА_3 навчається у гімназії з 2014 року у класі з поглибленим вивченням математики. Має високий та достатній рівень знань, характеризується позитивно (а. с. 15).
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявленіпозовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до частини третьої статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, установлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України абзац другий частини третьої статті 313 ЦК України.
З урахуванням наведеного, встановивши, що на час звернення з позовом до суду (16 листопада 2020 року) неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 16 років, він має право на вільний самостійний виїзд за межі України, а тому суд позбавлений можливості надати дозвіл на виїзд за кордон без згоди батька особі, якій виповнилося 16 років, всупереч її волі за відсутності належних і достатніх для цього підстав, отже у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на довгостроковий виїзд за кордон на навчання дитини, яка досягла 16 років без згоди і супроводу батька - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення складено 22.03.2021р.

Суддя