Справа № 195/7/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

30.04.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Омеко М.В., секретаря Мартинової Н.В., розглянувши в смт. Томаківка за правилами спрощеного провадження з повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права влності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права влності, з метою визнання за ним права власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , посилаючись на наступне.

З 2016 року по 2017 рік в провадженні судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області Омеко М.В. знаходилася цивільна справа № 195/1471/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів.

Під час розгляду вищевказаної цивільної справи, сторони дійшли згоди та 31.01.2017 між ОСОБА_1 (позивач по справі), ОСОБА_2 (відповідач по справі), та ОСОБА_3 укладено мирову угоду якою окрім врегулювання спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто згоди про наступне:

Згідно пункту 1.4 вищевказаної мирової угоди, сторони домовились, що 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 буде викуплено громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 4000 доларів США, що еквівалентно 108000 гривень наступним шляхом:

-на час підписання мирової угоди ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 1200 доларів США;

-залишок суми у розмірі 2800 доларів США, ОСОБА_1 зобов`язується сплатити ОСОБА_2 у строк до 31.12.2017 року зі сплатою щомісячних платежів, не менше 100 доларів США, починаючи з квітня 2017 року.

Згідно пункту 1.5 вищевказаної мирової угоди, після повної сплати вартості 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зобов`язується здійснити нотаріальне оформлення права власності на цю частку за ОСОБА_1 та звільнити вищевказаний житловий будинок у місячний строк із зняттям з реєстраційного обліку.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 року у цивільній справі № 195/1471/16-ц, було затверджено вищевказану мирову угоду

Тобто, укладаючи мирову угоду, відповідач взяв на себе обов`язок після отримання вищевказаної суми, здійснити нотаріальне оформлення права власності 1/3 частини вищевказаного житлового будинку на ім`я позивача та знятися з реєстраційного обліку.

Позивач наголошує на тому, що мирова угода, укладена між сторонами по справі, була затвердження вищевказаною ухвалою суду, а тому вона вважається дійсною.

Після набрання законної сили мирової угоди від 31.0.2017 року, позивач ОСОБА_1 , зі свого боку у визначений мировою угодою строк повністю сплатив відповідачу ОСОБА_2 , вартість 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , залишок якої становив 2800 доларів США та 1200 доларів США були сплачені на час підписання мирової угоди, тобто фактично відповідач отримав 4000 доларів США, що еквівалентно 113 600,00 грн. станом на 23.12.2020 року.

Але, зі свого боку, відповідач ОСОБА_2 , взяті на себе обов`язки не виконав та не здійснив перереєстрацію права власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на ім`я позивача ОСОБА_1 , та не знявся з реєстраційного обліку вказаного будинку.

Позивач наголошує, що за для належного виконання між ним та відповідачем умов вищевказаної мирової угоди, позивачем тричі було здійснено підготовку необхідних документів за для нотаріального посвідчення між сторонами договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку. Але, відповідач ОСОБА_2 , неодноразово відмовляли в укладені вказаного договору з посиланням на якісь обставини.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов вищевказаної мирової угоди та відмовою в укладенні із позивачем договору купівлі-продажу своєї 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , 14.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Томаківського райвідділу національної поліції України із заявою щодо невиконання умов договору купівлі-продажу будинку, яке було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Томаківського ВП за № ЄО № 458, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 50 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.02.2020 року.

На підставі чого позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами.

Представник позивача надала до суду заяву в якій просить здійснити розгляд справи без її участі , заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився,проте надіслав до суду заяву в якій вказує що визнає позовні вимоги в повному обсязі, та просить розглянути справу за його відсутності.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Судом встановлено, що з 2016 року по 2017 рік в провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області знаходилася цивільна справа № 195/1471/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів.

Під час розгляду вищевказаної цивільної справи, сторони дійшли згоди та 31.01.2017 між ОСОБА_1 (позивач по справі), ОСОБА_2 (відповідач по справі), та ОСОБА_3 укладено мирову угоду (копія угоди додається), якою окрім врегулювання спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто згоди про наступне:

Згідно пункту 1.4 вищевказаної мирової угоди, сторони домовились, що 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 буде викуплено громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 4000 доларів США, що еквівалентно 108000 гривень наступним шляхом:

-на час підписання мирової угоди ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 1200 доларів США;

-залишок суми у розмірі 2800 доларів США, ОСОБА_1 зобов`язується сплатити ОСОБА_2 у строк до 31.12.2017 року зі сплатою щомісячних платежів, не менше 100 доларів США, починаючи з квітня 2017 року.

Згідно пункту 1.5 вищевказаної мирової угоди, після повної сплати вартості 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зобов`язується здійснити нотаріальне оформлення права власності на цю частку за ОСОБА_1 та звільнити вищевказаний житловий будинок у місячний строк із зняттям з реєстраційного обліку.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 року у цивільній справі № 195/1471/16-ц, було затверджено вищевказану мирову угоду.

Тобто, укладаючи мирову угоду, відповідач взяв на себе обов`язок після отримання вищевказаної суми, здійснити нотаріальне оформлення права власності 1/3 частини вищевказаного житлового будинку на ім`я позивача та знятися з реєстраційного обліку.

Позивач наголошує на тому, що мирова угода, укладена між сторонами по справі, була затвердження вищевказаною ухвалою суду, а тому вона вважається дійсною.

Після набрання законної сили мирової угоди від 31.0.2017 року, позивач ОСОБА_1 , зі свого боку у визначений мировою угодою строк повністю сплатив відповідачу ОСОБА_2 , вартість 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , залишок якої становив 2800 доларів США та 1200 доларів США були сплачені на час підписання мирової угоди, тобто фактично відповідач отримав 4000 доларів США, що еквівалентно 113 600,00 грн. станом на 23.12.2020 року.

Але, зі свого боку, відповідач ОСОБА_2 , взяті на себе обов`язки не виконав та не здійснив перереєстрацію права власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на ім`я позивача ОСОБА_1 , та не знявся з реєстраційного обліку вказаного будинку.

Позивач наголошує, що неодноразово намагався вирішити питання із відповідачем мирним шляхом. Телефонні перемовини між сторонами та їхні особисті зустрічі не давали жодних результатів. Відповідач постійно відмовлявся від укладення договору купівлі-продажу його 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , хоча позивач брав на себе всі витрати по нотаріальному посвідченню договору.

З метою належного здійснення умов вищевказаної мирової угоди та вирішення питання в позасудовому порядку із дотримання чинного законодавства України, 10.09.2020 року позивачем ОСОБА_1 , до відповідача ОСОБА_2 , була надіслана вимога щодо виконання умов мирової угоди, в якій позивач виклав вищевказані обставини та просив відпоідача про наступне:

«1. Укласти зі мною, ОСОБА_1 , та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , або повернути мені повністю отриманні кошти за мировою угодою у розмірі 4000 доларів США, що еквівалентно 110 800,00 грн. станом на 09.09.2020 року. Нотаріальні витрати я згоден понести особисто.

2. Знятися з реєстраційного обліку в житловому будинку АДРЕСА_1 .

3. Вирішити зі мною, ОСОБА_1 , питання мирних шляхом в строк до 25 вересня 2020 року.

4.У разі відмови вирішити питання мирним шляхом, я, ОСОБА_1 , буду вимушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав з покладенням на Вас всіх судових витрат.».

24.09.2020 року за для вирішення спірного питання між сторонами, представник позивача - адвокат Дьякова Т.В., звернулася за номером мобільного телефону до відповідача ОСОБА_2 , за для розуміння його позиції з приводу вищевказаного. Але, у свою чергу, відповідач знову відмовився вирішувати питання в позасудовому порядку, так і не пояснивши причини його відмови щодо виконання умов мирової угоди.

Сторона позивача наголошує, що обставини, через які відповідач відмовився укладати договір купівлі-продажу не відомі, оскільки позивач виконав покладені на нього обов`язки та сплатив усю суму грошових коштів за купівлю ним 1/3 частини вищевказаного житлового будинку. Даний факт підтверджується розписками, складеними відповідачем ОСОБА_2 особисто, про отримання грошової суми за купівлю позивачем його 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (копії розписок додаються).

Вищевказаними діями, позивач намагався вирішити питання в позасудовому порядку із відповідачем, але жодних позитивних результатів та згоди між сторонами не досягнуто.

Відмова відповідача від виконання умов вищевказаної мирової угоди та укладення договору купівлі-продажу, порушує права позивача на отримання у власність 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , за яку він розрахувався повністю. Саме з урахуванням вищевикладених обставин, позивач вимушений звернутися до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вказує ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зі свого боку виконав умови мирової угоди та сплатив відповідачу всю грошову суму за його 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: 4000 доларів США, що еквівалентно 113600 грн. станом на 23.12.2020 року. Але, відповідач порушив свої зобов`язання та після повного розрахунку позивачем вищевказаної суми, не здійснив нотаріальне оформлення права власності на вказану частку за ОСОБА_1 та не звільнив вказаний житловий будинок у місячний строк із зняттям з реєстраційного обліку.

У зв`язку із вищевказаними обставинами, відповідач порушує права позивача та позбавляє його права власності частини майна, за яку він розрахувався в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, та той факт що відповідач визнав позовні вимоги, що зокрема підтверджується його заявою, яка міститься в матеріалах справи, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4,10,12,13,27, 76,81,141,258,263-265,273 ЦПК України, ст. ст.316,317,319, 321,392, 509, 526, 610, 626, 628-629, 631, 638, 656 , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 )

до ОСОБА_2 ( який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) про визнання права влності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок ) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: М. В. Омеко