Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1690/20
Провадження № 2-о/382/17/21
РІШЕННЯ

Іменем України

05.05.2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Шульга Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пирятинська міська рада Лубенського району Полтавської області про встановлення факту спільного проживання,

Встановив:

Заявник звернувся до суду, заінтересована особа: Пирятинська міська рада Лубенського району Полтавської області про встановлення факту спільного проживання, в котрій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Відповідно до ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем майна померлої. Інших спадкоємців немає. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї, а отже вважається таким, що прийняв спадщину в силу ст. 1268 ЦК України. На час відкриття спадщини спадкодавець була зареєстрована по АДРЕСА_1 , де постійно проживала разом з ним, оскільки його мати через похилий вік та незадовільний стан здоров"я потребувала постійного догляду. Проте, місцем його реєстрації є АДРЕСА_2 . Дані обставини перешкоджають в оформленні ним спадщини після смерті матері, у зв"язку з чим просив встановити факт постійного проживання із своєю матір"ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Ухвалою Яготинського районного суду від 30 грудня 2020 р. відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник та його представник не з"явилися, в заяві до суду представник заявника просив розглянути справу у їх відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства » ) .

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі " Бочаров проти України " (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення " поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 на день смерті своєї матері ОСОБА_2 постійно проживав разом з нею в с. Теплівка Пирятинського району та здійснював догляд за матір"ю.

В судовому засіданні установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , (копія свідоцтва про смерть, а.с. 9, копія свідоцтва про народження, а.с.8). Відповідно до ст. 1261 ЦК України заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. На час відкриття спадщини мати заявника була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Заявник постійно проживав разом з матір"ю по день смерті останньої за вищевказаною адресою, здійснюючи догляд за матір"ю, оскільки вона в силу похилого віку та незадовільного стану здоров"я потребувала такого догляду, (довідка Теплівської сільської ради, акт проживання на території Теплівської сільської ради, а.с. 10-11).

Ураховуючи вищевикладені обставини, оцінюючи всі докази в їх сукупності, в тому числі показання свідків, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав разом із своєю матір"ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, у зв"язку з чим є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 76, 259, 265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пирятинська міська рада Лубенського району Полтавської області про встановлення факту спільного проживання задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав разом із своєю матір"ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Повний текст рішення виготовлено 7 травня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.