Справа № 953/8198/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення майбутнього позову до відповідача Фонду державного майна України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ДП «ВИРІВСЬКЕ» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Майбутній позов просить забезпечити шляхом заборони державним реєстраторам, державним та/або приватним нотаріусам, а також особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії у відношенні ДП Вирівське (код за ), у тому числі державну реєстрацію, припинення юридичної особи, скасування реєстраційних дій, зміну відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу, до вирішення справи по суті; зупинення дії Наказу № 642 Фонду державного майна України згідно від 15.04.2021 року Про призначення виконувача обов`язків директора ДП Вирівське про призначення ОСОБА_2 виконувачем обов`язків директора ДП Вирівське (код за ), до вирішення справи по суті; зупинення проведення Фондом державного майна України конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП Вирівське, який відбудеться 19 травня 2021 року об 11:30 год. за адресою: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, каб. 303, згідно оголошення розміщеному на офіційному сайті Фонду державного майна України (http://www.spfu.gov.ua/userfiles/files/Vyrivske.pdO та заборони призначати нового керівника ДІЇ «Вирівське» за результатами зазначеного конкурсного відбору до вирішення справи по суті.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів до забезпечення позову заявник вказує те, що на підставі наказу Фонду державного майна України №1438 від28.08.2020 року Про призначення виконувача обов`язків директора державного підприємства Вирівське, позивача призначено виконувачем обов`язків директора ДП Вирівське (код за ). Відповідно до листка непрацездатності серії АДР №780910 він був звільнений від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, так як перебував на стаціонарному лікуванні у період з 01 квітня 2021 року по 16 квітня 2021 року включно.

Зазначає, що на період його тимчасової відсутності у зв`язку з хворобою ним було видано наказ №5 від 01.04.2021 року про призначення ОСОБА_3 тимчасово виконуючим обов`язки в.о. директора ДП Вирівське. В свою чергу Фонд державного майна України згідно Наказу № 642 від 15.04.2021 року «Про призначення виконувача обов`язків директора ДП «Вирівське» призначив ОСОБА_2 виконувачем обов`язків директора ДП Вирівське (код за ) з подальшим внесенням змін до відомостей щодо керівника підприємства до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тим самим грубо порушивши законодавство незаконно звільнивши позивача з займаної посади в період перебування на лікарняному.

Як вказує заявник, наразі існують обставини, що свідчать про реальну загрозу істотного ускладнення поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернуся до суду.

Також зазначає, що Фондом державного майна України оголошено про проведення конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП Вирівське, проте у разі проведення Фондом державного майна України конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП Вирівське та призначення нового керівника за результатами конкурсного відбору, тобто у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачем, як вказує заявник, може бути вчинено дії щодо зміни керівника підприємства за результатами конкурсного відбору, що в свою чергу може істотно ускладнити ефективному захисту та поновленню мого порушеного права.

Заявник посилається на положення ч.3 статті 40 КЗпП зазначає, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Суд, перевіривши доводи, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши надані копії документів в їх системному зв`язку між собою приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч. 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до п.4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З огляду на вищенаведені обставини, застосовуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права з положеннями національного законодавства України, зокрема главою Х чинного ЦПК України, здійснюючи співвідношення від настання правових наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, а також наслідки заборони здійснювати певні дії, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони уповноваженим особам здійснення реєстраційних дії, пов`язаних із внесенням змін щодо відомостей про особи керівника ДП Вирівське (код за ) до вирішення справи по суті, а також зпинення проведення Фондом державного майна України конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП Вирівське, який відбудеться 19 травня 2021 року об 11:30 год. за адресою: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, каб. 303, згідно оголошення розміщеному на офіційному сайті Фонду державного майна України до вирішення справи по суті.

Разом з тим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову в частині заборони вчинення державним реєстраторам, державним та/або приватним нотаріусам, а також особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії у відношенні ДП Вирівське (код за ), у тому числі державну реєстрацію, припинення юридичної особи, скасування реєстраційних дій, зміну відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу, оскільки вказаний вид забезпечення виходить за межі предмету заявлених позовних вимог, не обґрунтовано належними доводами, юридично не визначено, належним чином не конкретизовано, у зв`язку з чим з метою недопущення будь-якого втручання у господарську діяльність ДП «Вирівське» відсутні підстави для задоволення вимоги в цій частині.

Окрім цього, за результатами розгляду заява відсутні підстави для вжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу № 642 Фонду державного майна України згідно від 15.04.2021 року Про призначення виконувача обов`язків директора ДП Вирівське про призначення ОСОБА_2 виконувачем обов`язків директора ДП Вирівське (код за ), тому що вказаний вид забезпечення не потребує застосування, як додатковий вид забезпечення, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні заяви в цій частині.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до положень ст. 154 ЦПК України, суд не застосовує зустрічне забезпечення.

У відповідності до положень ч.1 статті 153 ЦПК України, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, забезпечуючи принцип змагальності судового процесу, дотримуючись принцип пропорційності судом розглядається заява про забезпечення позову без повідомлення учасників справи на підстави наданих стороною, якою ініційоване заявлене питання копій документів в обґрунтування заявлених доводів, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів.

На підставі вищезазначеного та керуючись статтями 81, 149-153, 260,261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, державним та/або приватним нотаріусам, а також особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії, пов`язані з внесенням змін щодо особи керівника ДП Вирівське (код за ) - до вирішення справи по суті.

Зупинення проведення Фондом державного майна України конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП Вирівське, який відбудеться 19 травня 2021 року об 11:30 год. за адресою: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, каб. 303, згідно оголошення розміщеному на офіційному сайті Фонду державного майна України (http://www.spfu.gov.ua/userfiles/files/Vyrivske.pdO до вирішення справи по суті.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Копію ухвали негайно надіслати заявнику для пред`явлення до виконання, іншим учасникам справи для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя -