Справа № 242/6874/19
Провадження № 4-с/242/15/21
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2021 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Банул Антоніна Петрівна, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Мирноградтепломережа», на дії/бездіяльність державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), про скасування постанови про арешт коштів та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 01.03.2021 року звернувся до зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), про скасування постанови про арешт коштів та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні Селидівського МВ ДВС перебуває виконавче провадження № 62738547, відкрите на підставі судового наказу № 242/6874/19, виданого Селидівським міським судом щодо стягнення з нього на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованості за надану теплову енергію в сумі 31 525 грн. 41 коп., інфляційних втрат в сумі 4195 грн. 11 коп., три відсотки річних в сумі 1630 грн. 03 коп., та судовий збір в сумі 192 грн. 10 коп. Починаючи з 22 лютого 2021 року, він не має змоги зняти свою заробітну плату з рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «УкрСиббанк» код банку: 351005, . Прибувши до відділення банку йому повідомили, що державним виконавцем Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П. було накладено арешт на його банківський рахунок. Після чого він звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту з карткового рахунку для зарахування заробітної плати, але йому було відмовлено. Враховуючи вищевикладене, просить визнати неправомірною та скасувати постанову від 03.02.2021 року у виконавчому провадженні № 62738547 про арешт коштів боржника, в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк» код банку: 351005, та зобов`язати державного виконавця скасувати арешт.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи викладене, положення ст. 449 ЦПК України, суд приходить до висновку, що скаржник ОСОБА_1 при зверненні до суду зі скаргою 01.03.2021 року (згідно штампу на конверті), щодо оскарження постанови приватного виконавця від 03.02.2021 року, про існування якої він дізнався лише 22.02.2021 року, не порушив передбачений десятиденний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.03.2021 року скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив, що станом на 06.05.2021 року постанова про арешт коштів скасована державним виконавцем. Тобто, наразі не має потреби в скасуванні постанови про арешт коштів та зобов`язання вчинити певні дії. Проте, все таки просить розглянути скаргу на дії/бездіяльність державного виконавця Банул А.П.

Представник Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) до суду не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без її участі та письмовий відгук на скаргу, в якому зазначила, що на виконанні відділу ДВС перебував судовий наказ № 242/6874/19 від 01.06.2020 виданий Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованості за надану теплову енергію в сумі 31525 грн. 41 коп., інфляційні, річні та судовий збір м.Селидове, інфляційні в сумі 4195 грн. 11 коп., 3% річних в сумі 1630 грн. 03 коп. та судові витрати в сумі 192 грн. 10 коп. 05.08.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження. В перебігу виконавчих дій державним виконавцем було з`ясовано, що боржник працює та отримує заробітну плату у ПП «Бест лідер». 30.09.2020 року державним виконавцем направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до ПП «Бест лідер» для виконання в частині утримання з заробітної плати боржника борг у розмірі 37542 грн. 65 коп., виконавчого збору у сумі 3754 грн. 26 коп. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 300 грн. 00 коп.. 25.01.2021 року надійшло повідомлення від ПП «Бест лідер» про звільнення ОСОБА_1 28.01.2021 державним виконавцем був направлений виклик ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки станом на 03.02.2021 боржник не з`явився до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів на суму заборгованості 41216 грн. 41 коп. та направлена постанова до виконання в АТ «Укрсиббанку». АТ «Укрсиббанку» прийняв постанову про арешт коштів боржника до виконання 03.02.2021 року, у зв`язку із чим рахунок зазначений ОСОБА_1 не є спеціальним та може бути арештований постановою державного виконавця. Крім того зазначила, що 01.04.2021 року державним виконавцем була винесена постанова про зняття арешту з коштів боржника згідно ухвали Селидівського міського суду №242/6874/19 від 09.03.2021 про скасування судового наказу. 02.04.2021 державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження згідно ухвали Селидівського міського суду №242/6874/19 від 09.03.2021 про скасування судового наказу. Вважає, що дії державним виконавцем у виконавче провадження № 62738547, вчиненні в рамках чинного законодавства. У зв`язку із чим, просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судове засідання представник стягувача ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та ВП «ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго «Мирноградтепломережа» не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд звертає увагу, що судовий наказ № 242/6874/19, за яким відкрито виконавче провадження № 62738547 відносно боржника ОСОБА_1 , скасовано ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.03.2021 року, що в аспекті п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 17.06.2020 року у справі № 715/974/13-ц, в якій зазначено, що закриваючи провадження у справі, посилаючись на відсутність предмету спору, суд першої інстанції не врахував, що, крім оскарження постанови державного виконавця та дій щодо відкриття виконавчого провадження, скаржник також заявляв вимоги про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо примусового виконання цього виконавчого листа. У зв`язку із цим суд першої інстанції не врахував наведеного, повно не встановив обставини справи та не перевірив, які саме дії вчинялися державним виконавцем за виконавчим листом, виконавче провадження за яким у подальшому було закрито, не оцінив їх на предмет законності, тобто не розглянув скаргу по суті в цій частині.

Таким чином, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Враховуючи вищевикладений висновок Верховного Суду, а також те, що скаржник наполягає на задоволені скарги, суд вважає, що скарга підлягає розгляду по суті, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи та обґрунтування доводів, зазначених у скарзі, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

11.12.2019 року Селидівським міським судом Донецької області за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» видано судовий наказ № 242/6874/19 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану теплову енергію у сумі 31 525 грн. 41 коп., інфляційних втрат в сумі 4195 грн. 11 коп., три відсотки річних в сумі 1630 грн. 03 коп., та судовий збір в сумі 192 грн. 10 коп.

Постановою старшого державного виконавця Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П. від 05.08.2020 року відкрито виконавче провадження № 62738547 з виконання судового наказу № 242/6874/19, виданого 11.12.2019 року Селидівським міським судом Донецької області.

Постановою старшого державного виконавця Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П. від 03.02.2021 року накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки ПП «Мото-Сервис» 22/02/2021-К-2 від 22.02.2021 року, ОСОБА_1 дійсно працює на вищевказаному підприємстві та йому здійснюється виплата заробітної плати на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк» код банку: 351005, .

Згідно довідки АТ «УкрСиббанк» № 57-1-18/26-23 від 22.02.2021 року, ОСОБА_1 має відкритий рахунок № НОМЕР_1 для зарахування заробітної плати.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.03.2021 року судовий наказ № 242/6874/19 від 11.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану теплову енергію у сумі 31 525 грн. 41 коп., інфляційних втрат в сумі 4195 грн. 11 коп., три відсотки річних в сумі 1630 грн. 03 коп., та судовий збір в сумі 192 грн. 10 коп.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Аналогічні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц.

З установлених судами обставин вбачається, що постановою старшого державного виконавця Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П. від 03.02.2021 року накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках банківських установ на ім`я ОСОБА_1 , зокрема, арештовано грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк» код банку: 351005, , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 та використовується для виплати йому заробітної плати Приватним підприємством«Мото-Сервис».

Із змісту постанови державного виконавця Селидівського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П. від 03.02.2021 року про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що державний виконавець визначила банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

Акціонерне товариство «Укрсиббанк» на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок № НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

На підставі викладеного, суд вважає, що зазначений рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання, кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 стали його власністю та набули статусу вкладу, у зв`язку з чим, у державного виконавця були підстави для винесення постанови від 03.02.2021 року про накладення арешту на кошти боржника.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Аналогічні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому доводи скаржника, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця, щодо накладення арешту на грошові кошти боржника у виконавчому провадженні № 62738547, були вчиненні в рамках чинного законодавства. У зв`язку із чим, скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 76-81, 255, 256, 447 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Банул Антоніна Петрівна, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Мирноградтепломережа», на дії/бездіяльність державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), про скасування постанови про арешт коштів та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Скаржник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи:

1)Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Маяковського, буд. № 39, код за ;

2)Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, провул. Земляний, буд. № 2, ;

3)Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Мирноградтепломережа», юридична адреса: Донецька область, м. Мирноград, мікрорайон Молодіжний, буд. № 16 «а», код за .

Суддя Н.О. Хацько