ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
30 квітня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р.,
суддів: Деркач Н.М., Макарова М.О.
за участю секретаря - Синенка Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про звернення стягнення на предмет застави та стягнення суми, -
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2013 року заочне рішення від 22 листопада 2012 року було скасовано.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» були задоволені частково, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2007 року № DNZ0AE00000227 звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль КІА, модель SEPHIA, 2003 року випуску, № кузова/шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом опису та передачі з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнуто з ПАТ «А-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2007 року № DNZ0AE00000227 у розмірі 10 тис. грн. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року доповнено резолютивну частину рішення цього суду від 30 вересня 2015 року шляхом зазначення абзацу такого змісту: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2007 року № DNZ0AE00000227 у сумі 8733,33 доларів США, що еквівалентно 69805,51 грн., з яких: 5404,67 доларів США - заборгованість за кредитом; 2236,88 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 172,15 доларів США - заборгованість із комісії за користуванням кредитом; 919,63 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль КІА, модель SEPHIA, 2003 року випуску, № кузова/шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом опису та передачі з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року та додаткове рішення цього суду від 08 грудня 2015 року змінено в частині складових кредитної заборгованості шляхом виключення комісії 172,15 доларів США та визначення розміру пені не 919,63 доларів США, а 7356,40 грн. В іншій частині рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року та додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року, а також рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року в частині задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а в частині відмови у задоволенні позову шляхом виключення 172,15 доларів США комісії зі складових заборгованості рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року залишено без змін.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року відмовлено в задоволені заявлених позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" залишено без задоволення, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року залишено без змін.

21 квітня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі адвоката Грицай Валерія Олександровича про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача на свою користь 2 000 грн в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що при розгляді справи у суді апеляційної інстанції відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванні відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Будь-яких клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивачем надано не було.

Оскільки відповідач згідно з положеннями статті 81 ЦПК України довів надання йому адвокатом Грицай Валерєм Олександровичем правових послуг у суді апеляційної інстанції у сумі 2 000 грн, колегія суддів доходить висновку, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, відсутні правові підстави за власною ініціативою зменшити заявлені стороною відповідача до відшкодування витрати на правову допомогу, які належно підтверджені.

Таким чином, з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000 грн.

керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (ЄДРПОУ 305299) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров