ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/6787/19
Провадження № 22-ц/4820/505/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Садік Н. Д.,

з участю в режимі відеоконференції представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/6787/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2020 року (суддя Вдовичинський А. В., повне судове рішення складено 11 грудня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування моральної та майнової шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначав, що 17 травня 2014 року біля 13-30 год водій і власник автомобіля марки «ЗИЛ-131Г» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Шевченка у с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району у напрямку м. Кам`янця-Подільського Хмельницької області, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з насипом щебеню, спричинивши перекидання автомобіля. Внаслідок ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження. Згідно з висновком експерта № 33/184ТС від 07.07.2014 на момент дослідження автомобіля марки «ЗИЛ-131Г» гальмівна система та рульове керування перебували в технічно несправному стані, який носить експлуатаційний характер і виник до настання ДТП. Несправність рульового керування виражена у збільшеному сумарному люфті. Несправності гальмівної системи вираженні у порушенні герметичності камери середнього правого гальмівного механізму. Відповідно до висновку експерта № 45/280А від 05.08.2014 при заданих та встановлених особливостях скоєння ДТП водій автомобіля марки «ЗИЛ-131Г» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами: п. 12.3, п. 22.1, п. 31.4.1.(г), п. 31.4.2.(а) Правил дорожнього руху України. За цим фактом 17 травня 2014 року слідчим СВ Кам`янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, було відкрито кримінальне провадження № 0000391, яке 30 листопада 2018 року закрито. Через отримані тілесні ушкодження він тривалий час знаходився на лікуванні та у зв`язку з отриманими травмами продовжує лікування. Витрати на лікування і протезування ноги складають 72293,24 грн. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому заподіяна також моральна шкода, яка виразилась у фізичному болі та душевних стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень, втраті душевного спокою, так як у молодому віці став особою з інвалідністю ІІ групи. На час ДТП транспортний засіб був застрахований в АТ «СГ «ТАС» (поліс № АС 3548723 від 01.12.2013).

Посилаючись на положення законодавства, які регулюють відносини із завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, позивач просив стягнути з АТ «Страхова Група «ТАС» на його користь моральну шкоду у сумі 5000 грн та матеріальну шкоду в сумі 72293,24 грн, з ОСОБА_3 - моральну шкоду у сумі 479500 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 15000 грн на відшкодування заподіяної моральної шкоди. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до АТ «Страхова група «ТАС» відмовлено.

Додатковим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2020 року вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права. Суд першої інстанції не врахував, що він є потерпілим у ДТП та безпідставно відмовив у відшкодуванні моральної та майнової шкоди з АТ «СГ «ТАС». Вважає, що стягнута з ОСОБА_3 сума морального відшкодування 15000 грн неспівмірна з перенесеними ним стражданнями. Його доводам суд не надав належної оцінки.

Представник відповідача ОСОБА_1 у відзиві зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_3 злочин, передбачений статтею 286 КК України, не вчиняв, його вини у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_2 немає.

Позивач фактично оскаржує судове рішення у частині відмови у позові. Рішення суду у частині часткового задоволення позову не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «ЗИЛ 131Г» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 10).

17 травня 2014 року у селі Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за участю автомобіля марки «ЗИЛ 131Г» реєстраційний номер НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Кам`янець-Подільського районного відділення поліції Кам`янець-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 30 листопада 2018 року закрито кримінальне провадження № 0000391 у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України. (а.с. 5-7).

Під час досудового розслідування установлено, що 17 травня 2014 року біля 13-30 год у с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району ОСОБА_3 , керуючи технічно несправним вантажним автомобілем марки «ЗИЛ 131Г» реєстраційний номер НОМЕР_1 (несправність рульового керування - збільшений сумарний люфт, несправність гальмівної системи - порушення герметичності трубопроводу пневмоприводу до гальмівної камери середнього правого гальмівного механізму), діяв у відповідності до пункту 12.3 ПДР України, що виразилися у намірі вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не впорався з керуванням і допустив зіткнення з насипом щебеню, у результаті чого сталося перекидання транспортного засобу.

Пасажир ОСОБА_2 у порушення вимог пункту 5.3.(6) ПДР України відчинив двері автомобіля, не переконавшись, що він зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі, та у порушення пункту 5.1 ПДР України здійснив висадку, яку дозволяється здійснювати пасажирам після зупинки транспортного засобу за умови, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху.

У результаті ДТП позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в АТ «СГ «ТАС», забезпечений транспортний засіб марки «ЗИЛ 131Г» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується полісом № АС/3548723 (а.с. 11).

Відповідно до страхового акта № 167448/33/2015 від 24.09.2015 ОСОБА_2 відмовлено у виплаті страхового відшкодування, про що його повідомлено у листі АТ «СГ «ТАС» від 24.09.2015 (а.с. 95).

Внаслідок отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_2 неодноразово лікувався у медичних закладах, є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копіями виписок з історій хвороб (а.с. 12-23), копією довідки МСЕК (а.с. 9). На лікування позивач поніс матеріальні витрати. За розрахунком представника вони складають 72293,24 грн.

У добровільному порядку ОСОБА_3 відшкодував ОСОБА_2 15000 грн на лікування і 15500 грн моральної шкоди, що підтверджується розписками (а.с. 146, 164,198-200).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову у позові до АТ «СГ «ТАС» суд мотивував тим, що страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Відмовляючи частково у позові до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, суд враховував характер заподіяння шкоди, характер та обсяг моральних страждань позивача, вимоги закону щодо розумності і справедливості.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до пункту 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України ( 435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

На підставі пункту 22.1. статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 32.1. статті 32 Закону страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини 1 і 2 статті 1166 ЦК України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього у її заподіянні.

У деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди і причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

За змістом частини 1 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 статті 1187 ЦК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У силу статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина 1 статті 1168 ЦПК України).

Відповідно до наведеної вище постанови про закриття кримінального провадження тілесні ушкодження ОСОБА_2 отримав внаслідок умисного покидання транспортного засобу в порушення вимог пунктів 5.3.(6) і 5.1 ПДР України. Причинний зв`язок між порушенням ОСОБА_3 вимог пунктів 31.4.1.(г) і 31.4.2.(а) ПДР України та наслідками у вигляді отримання позивачем тілесних ушкоджень відсутній.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення матеріальної і моральної шкоди з АТ «СГ «ТАС» та наявність підстав для часткової відмови у позові про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини і висновки, які обґрунтовано викладені у рішенні суду першої інстанцій, та зводяться до незгоди позивача з висновками щодо їх оцінки.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на незаконність відмови у позові про стягнення з відповідача моральної шкоди з огляду на перенесені ним моральні страждання не заслуговує на увагу з таких підстав.

Відмовляючи частково у позові до ОСОБА_3 , суд урахував обставини спричинення позивачеві ушкодження здоров`я, його дії під час ДТП.

Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Слушними є доводи відзиву на апеляційну скаргу про відсутність підстав для скасування рішення суду у частині відмови у позові.

Помилковим є посилання у рішення суду на пропущення ОСОБА_2 строку, передбаченого пунктом 37.1.4. статті 37 Закону, оскільки матеріалами справи підтверджено звернення до страхової компанії про виплату страхового відшкодування у 2015 році. Проте це не призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 травня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта