ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3858/21 Справа № 204/5994/19 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Деркач Н.М.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Третя дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним , -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Третя дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту від 09 червня 2017 року, складеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою 09 червня 2017 року за №2-340.

09 листопада 2020 року представником позивача подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій він просить визнати недійсними заповіти від 09 червня 2017 року та від 14 червня 2017 року, складені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (т.2 а.с.131-133).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині пред`явлених позовних вимог до ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту від 14 червня 2017 року, складеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. 14 червня 2017 року за реєстровим №486.

Не погодившись з указаною ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Стрижак Є.Ю. та ОСОБА_3 звернулися до суду з апеляційними скаргами на неї.

Апеляційна скарга представника позивача обгрунтована тим, що підстави та суб"єктний склад даної справи та справи № 204/7292/17, у якій предметом розгляду був заповіт від 14.06.2017 року, є різними, що виключає підстави для закриття провадження у справі щодо вказаного заповіту.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що суб"єктний склад, предмет і підстава позову, пред"явленого ОСОБА_1 у даній справі щодо заповіту від 14.06.2017 року, та цивільної справи № 204/7292/17, у якій предметом розгляду також був заповіт від 14.06.2017 року, не є тотожними.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду у межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити з наступних підстав.

Закриваючи провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту від 14 червня 2017 року, складеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. 14 червня 2017 року за реєстровим №486, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у цивільній справі №204/7292/17 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П., ОСОБА_1 , про визнання заповіту від 14.06.2017 року недійсним. При цьому підстави пред`явлення позову до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання недійсним спірного заповіту від 14 червня 2017 року у даній цивільні справі та у справі №204/7292/17 є ідентичними.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Отже, відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідачів щодо якої вона просить ухвалити рішення, а підставою - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 417/7171/19.

Матеріалами даної справи встановлено, що з метою захисту та відновлення порушеного права до суду з позовом звернулася ОСОБА_1 . При цьому посилалася на недійсність заповіту від 14 червня 2017 року, складеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. 14 червня 2017 року за реєстровим №486.

В той час як у справі № 204/7292/17, предметом розгляду якої був вказаний вище заповіт, вирішувалося питання про порушення або відсутність порушення прав позивача ОСОБА_3 .

Тобто, судом першої інстанції при закритті провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо заповіту від 14.06.2017 року не було проаналізовано суб"єктний склад та підстави позову, що розглядався у межах цивільної справи № 204/7292/17.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг заслуговують на увагу, а висновки суду про наявність правових підстав для закриття провадження у справі в частині ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту від 14 червня 2017 року, складеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. 14 червня 2017 року за реєстровим №486, є помилковими.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Третя дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту, зокрема від 14.06.2017 року, недійсним.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: Н.М. Деркач

І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида