Справа № 522/4323/21
Провадження № 2-н/522/751/21
УХВАЛА

07 травня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , 2004 року народження, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати подання заяви про видачу судового наказу та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 УПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто з аналізу вищезазначеної статті вбачається, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у певній частці, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, або, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, рішенням суду від 17.12.2015 року вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 18.08.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 15 березня 2021 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання доньки, посилаючись на те, що в жовтні 2020 року до нього за власним бажанням переїхала на постійне місце проживання його донька.

Відповідно до ч. 3 ст.184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даної норми та Розділу ІІ ЦПК України слідує, що стягнення аліментів також здійснюється у безспірному порядку шляхом видачі судового наказу, який згідно ч.1 ст. 170 ЦПК України, не може бути скасований.

Згідно судового рішення з заявника стягуються аліменти на дитину.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбаченийст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У заяві про видачу судового наказу заявник вказав на наявність підстав для видачі судового наказу, враховуючи, що з нього за рішенням суду від 17.12.2015 року стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 та яку він зазначає боржником у даній заяві.

Таким чином, суд вважає, що обставини викладені у заяві про видачу судового наказу містять докази спору між батьками, щодо сплати аліментів, а це є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, суду не надано доказів, щодо оскарження чи звернення до суду із заявою про перегляд рішення про стягнення аліментів, що могло свідчити про незгоду заявника із судовим рішенням.

Водночас суд роз`яснює заявнику право звернутися до суду в позовному провадженні щодо зменшення розміру аліментів чи їх скасуванні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Оскільки відповідна заява про видачу судового наказу, була подана заявником із порушенням ст. 163 ЦПК України, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Роз`яснити, що заявник має право звернутися за захистом порушеного права в позовному провадженні.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 163, 165 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: А.В. Науменко

07.05.21