КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

30.04.21 справа 133/1259/21

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши заяву про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю Вінницягаз Збут про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 9436,70 грн., 3% річних в сумі 1114,00, витрати від інфляції 3325,59 грн. та витрати за оплату судового збору в розмірі 227,00 грн.

Вивчивши заяву та наявні матеріали, встановлено, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У відповідності до пункту 5 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

До заяви про видачу судового наказу додано виписку з особового рахунку боржника під назвою "Фінансовий стан" від 16.04.2021 щодо абонента ОСОБА_1 , складену ТОВ "Вінницягаз Збут", згідно якого заборгованість за оплату послуги з постачання природного газу становить 9436,70 грн., про стягнення якої подано заяву; сума фактично почала накопичуватись у боржника з червня 2015 року.

Виходячи зі змісту заяви, стягувач просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості з боржника за період з 11.05.2017 по 16.04.2021. Проте, з комплексного аналізу вказаних вище статей слідує, що до вимог про стягнення заборгованості по сплаті комунальних платежів застосовується строк позовної давності у 3 роки. Однак стягувачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості також за періоди, щодо яких пройшов строк, який перевищує позовну давність у 3 роки з моменту виникнення права вимоги. Суд позбавлений можливості самостійно проводити розрахунок заборгованості та визначати суму, яка підлягає стягненню, враховуючи строк позовної давності, адже суд виходить виключно з

вимог, про які заявляє стягувач. Заявник, ставлячи вимогу простягнення суми боргу, визначив такий її розмір, який включає в себе частину заборгованості, яка утворилась поза межами строку позовної давності, а тому вимога загалом є такою, що заявлена з пропуском строку позовної давності.

Заява про видачу судового наказу надійшла до суду 22.04.2021.

З огляду на те, що в частині вимоги про стягнення з боржника заборгованості, що виникла з 2015 року пройшов строк, який перевищує визначений законом трирічний строк позовної давності, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись статтями 165, 166, 260 ЦПК України , суддя-

УХВАЛИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з постачання природного газу з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 30.04.2021