ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2303/21 Справа № 175/2219/20 Головуючий у першій інстанції: Новік Л. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року по справі за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року Кредитна спілка «Істок» звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 14 листопада 2019 року між сторонами укладено договір про споживчий кредит №КД-5553, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 17000,00 грн. строком дії 12 місяців до 26 листопада 2020 року та процентною ставкою за користування кредитом 0,001% річних. Відповідно до п. 2.5. кредитного договору плата за надання кредиту становить 26,55 грн. щоденно. Позивач належним чином виконав зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, що підтверджується видачею відповідачу кредиту відповідно до видаткового касового ордеру №655 від 14.11.2019 року. ОСОБА_1 несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови кредитного договору. 28.04.2020 року сторонами внесено зміни в кредитний договір шляхом укладання додаткового договору №1 до кредитного договору, згідно якого плата становить 106,19 грн. щоденно. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 30.06.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 25539,56 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 11132,66 грн.; заборгованість за платою - 8044,25 грн.; заборгованість по відсотках - 0,11 грн.; 100 % відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору - 3362,55 грн.; штраф - 3000 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану суму заборгованості в загальному розмірі 25539,56 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Істок» заборгованість за договором про споживчий кредит №КД-5553 від 14.11.2019 року, станом на 30.06.2020 року в розмірі 19177,02 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту - 11132,66 гривень; заборгованості за платою - 8044,25 гривень; заборгованості по відсотках - 0,11 грн. та стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування та зміни оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 14 листопада 2019 року між Кредитною спілкою «Істок» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №КД-5553, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 17000,00 грн. на лікування зі строком дії 12 місяців до 26 листопада 2020 року та процентною ставкою за користування кредитом 0,001% річних (а.с. 18-19).

Відповідно до пункту 2.5 кредитного договору №КД-5553 від 14.11.2019 року плата за надання кредиту становить 26,55 грн. щоденно.

Пунктом 4.7.2вказаного вище договору передбачена сплата позичальником штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів.

Згідно з графіком повернення кредиту відповідач мав сплачувати кредит та обов`язкові платежі щомісячно у розмірі 2250,00 грн., а останній платіж 26.11.2020 року 2285,12 грн. (а.с. 19 зворот).

Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами договору про споживчий кредит №ДК-5553 від 14.11.2019 року, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 17000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 14.11.2019 року (а.с. 20).

28 квітня 2020 року між Кредитною спілкою «Істок» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 до договору про споживчий кредит, у зв`язку з чим сторони дійшли згоди змінити пункт 2.5. договору про споживчий кредит та викласти його у такій редакції: «п.2.5. плата за надання кредиту становить 106,19 грн. щоденно (а.с. 25).

Позивач на адресу відповідача направив вимогу №61 від 29.04.2020 року, в якій вимагав на протязі 30-ти календарних днів погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі (а.с. 23).

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, станом на 30.06.2020 року, позивачем нарахована заборгованість у розмірі 25539,56 гривень, яка складається із заборгованість за основною сумою кредиту - 11132,66 гривень; плати за надання кредиту - 8044,25 гривень; відсотків - 0.11 грн.; 100% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3 кредитного договору - 3362,55 грн.; штрафу - 3000,00 грн. (а.с. 91).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем за його умовами кредитних коштів, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Істок» заборгованості за договором про споживчий кредит №КД-5553 від 14.11.2019 року, станом на 30.06.2020 року за основною сумою (тілом) кредиту в розмірі 11132,66 гривень та за відсотками у сумі 0,11 грн.

Разом з тим, за положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 3 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Кредитний договір №КД-5553 від 14.11.2019 року, укладений між КС «Істок» та ОСОБА_1 , є споживчим кредитом, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і надалі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі.

Статтею 20 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено вичерпний перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), за які Банк має право отримувати (стягувати) комісію що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а саме:

1) договір оцінки майна споживача з метою визначення його кредитоспроможності;

2) договір оцінки майна споживача, що використовується для забезпечення виконання ним зобов`язань за договором про споживчий кредит;

3) договір страхування та інші договори, що укладаються для забезпечення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит;

4) договір відкриття банківського рахунку, необхідного для отримання чи обслуговування наданого кредиту;

5) договори про надання нотаріальних та інших додаткових чи супутніх послуг у разі, якщо вони необхідні для укладення договору про споживчий кредит.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Відповідно до пункту 2.5 кредитного договору №КД-5553 від 14.11.2019 року плата за надання кредиту становить 26,55 грн. щоденно. 28 квітня 2020 року додатковим договором №1 внесено зміни до вказаного пункту та визначено плату за надання кредиту в сумі 106,19 грн. щоденно.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

За змістом частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною 3 вказаної вище статті визначено перелік несправедливих умов договору. А відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача (частина 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення вищевказаного кредитного договору, дано визначення терміну послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, відповідно, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як плата за надання кредиту, не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. Так як надання кредиту, у зв`язку із укладенням кредитного договору відповідає економічним потребам самої кредитної установи (банку), то такі дії не є послугами, що надаються клієнту - позичальнику.

Виходячи з викладеного, встановивши, що пунктом 2.5 кредитного договору №КД-5553 від 14.11.2019 року позичальнику було встановлено щоденну комісію (плату) за надання кредиту (26,55 грн., а з 28.04.2020 року 106,19 грн. щоденно); приймаючи до уваги, що надання інших послуг за вказану комісію (плата за надання кредиту) умовами кредитного договору не погоджено, - колегія приходить до висновку, що зазначений вище пункт правочину щодо встановлення щоденної комісії за надання кредиту є нікчемним в силу закону з моменту його укладення, а отже таким, що не створює юридичних наслідків для сторін, тому не потребує визнання його недійсним.

За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за платою за управління кредитом в сумі 8044,25 грн.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Істок» заборгованості за платою в сумі 8044,25 грн. з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову в задоволення даної частини позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої інстанції також підлягає зміні в частині розміру загальної суми, стягнутої з відповідача з 19177,02 грн. на 11132,77 грн.

За положеннями ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (частина 10 ст. 141 ЦПК України).

Позивачем при поданні позову було сплачено 2102,00 грн. судового збору, згідно квитанції №ПН3358 від 15.06.2020 року (а.с. 2).

Відповідач поніс витрати на сплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргу на суму 3153,00, що підтверджується квитанцією від 09.12.2020 року (а.с. 60).

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з КС «Істок» (сторона, на яку покладено більшу суму судових витрат) на користь ОСОБА_1 підлягає сплаті різниця понесених судових витрати у вигляді сплаченого сторонами судового збору в сумі 862,35 грн. (3153,00 грн. х 56,41%) - (2102,00 грн. х 43,59%).

За положеннями частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду оскаржене лише в частині задоволених позовних вимог, а тому суд апеляційної інстанції справу в частині відмови у стягненні 100 % відсотків річних згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору в сумі 3362,55 грн. та штрафу 3000,00 грн. не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування та зміни рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Істок» за договором про споживчий кредит №КД-5553 від 14.11.2019 року заборгованості за платою в сумі 8044,25 грн. та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Істок» витрат по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовної вимоги Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по платі за кредитним договором - відмовити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року в частині розміру загальної суми, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Істок» - змінити з 19177,02 грн. на 11132 (одинадцять тисяч сто тридцять дві) грн. 77 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Кредитної спілки «Істок» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 862 (вісімсот шістдесят дві) грн. 35 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді