Справа№592/60/21
Провадження №2/592/671/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Подпрятова А.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

05.01.2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що з 1977 року він працював слюсарем-ремонтником 5-го розряду по газовому обладнанню на підприємстві Сумські обласні об`єднання котелень та теплових мереж. Під час його роботи на цьому підприємстві, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 01.02.1979 року №74 «Про надання житлових приміщень в нових будинках» йому, дружині і доньці, було надано двокімнатну службову квартиру АДРЕСА_1 . На підставі цього рішення було видано ордер № 269 для вселення і проживання в 2-х кімнатній службовій квартирі. Так як підприємство, яке надавало позивачу житло як юридична особа було ліквідоване, він неодноразово звертався до виконавчого комітету Сумської міської ради про виключення з числа службових квартири, в якій на даний час він проживає разом зі своєю сім`єю, та надання дозволу для її подальшої приватизації, але отримував лише відмови. Позивач вважає, що рішення відповідача, пов`язане з відмовою у виключенні з числа службового житла квартири АДРЕСА_2 є необґрунтованим та безпідставним. Тому просить суд виключити жиле приміщення з числа службових за адресою: АДРЕСА_3 , яке було надане ОСОБА_1 , згідно ордеру №269 від 13.11.1978 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Чувакова О.О. у судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1977 року працював слюсарем-ремонтником 5-го розряду по газовому обладнанню на підприємстві Сумські обласні об`єднання котелень та теплових мереж, яке у подальшому було переіменовано та в результаті відповідно до ухвали Господарського суду від 16.12.2013 року (справа № 6/137-09) Державне комунальне підприємство Сумитеплокомуненерго як юридична особа було ліквідоване.

Під час перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з вказаним підприємством, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 01.02.1979 року №74 «Про надання житлових приміщень в нових будинках» йому було надано двокімнатну службову квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі рішення про надання службового жилого приміщення, виконавчий комітет Сумської міської Ради народних депутатів було видано ордер № 269, який був підставою для вселення і проживання сім`ї із 3-х осіб: позивачу, його дружині та доньці.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №14.03-08/63403 від 06.08.2020 року, на теперішній час зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , 1946 року народження, його донька - ОСОБА_4 , 1976 року народження, онука - ОСОБА_5 , 2006 року народження, онук - ОСОБА_6 , 2016 року народження.

08.12.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумської міської ради щодо виключення вказаної квартири із числа службових.

На своє звернення ОСОБА_1 отримав лист №Н-3097/03.02.01-01 від 23.12.2020 року, відповідно до якого Виконавчий комітет Сумської міської ради повідомив, що відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними в Українській РСР затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 за № 37 виключення жилого приміщення з числа службових проводиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло, держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ст. 121 ЖК України, порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації.

Статтею 123 ЖК України визначено, що порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється цим Кодексом та іншими актами.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 04.02.1988 року № 37, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації.

Згідно з п. 6 цього ж Положення, жиле приміщення виключається із числа службових, якщо відпала потреба в такому його користуванні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Разом з тим, відповідно до ст. 125 ЖК України без надання іншого житлового приміщення не може бути виселено, зокрема осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

У відповідності до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" за рішенням відповідних рад, квартири зі статусом службових можуть бути переведені до державного житлового фонду, після чого громадяни України отримують можливості постійно користуватися ними та приватизувати їх.

Таким чином, враховуючи той факт, що квартира АДРЕСА_1 була визнана службовою для працівників на підприємстві Сумські обласні об`єднання котелень та теплових мереж і була надана позивачу ОСОБА_1 , а керівництво підприємства, що видавало вказану квартиру як службову, в свою чергу, не може звернутись із відповідним клопотанням, оскільки як юридична особа було ліквідоване. Тому позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію вказаної квартири, поки вона не буде виведена з числа службових.

Суд звертає увагу на те, що правова позиція Європейського суду з прав людини відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21.02.1990 року). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення в справі Gillow v. the U.K., 24.11.1986 року), так і на наймача (рішення в справі Larkos v. Cyprus, 18.02.1999 року).

Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Виключити жиле приміщення з числа службових за адресою: АДРЕСА_3 , яке було надане ОСОБА_1 , згідно ордеру №269 від 13.11.1978 року.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

Відповідач - Виконавчий комітет Сумської міської ради, м.Суми, пл.Незалежності, 2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Ю. Корольова