Справа № 265/3108/21
Провадження № 2/265/1010/21
УХВАЛА

06 травня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Адамова Т. С., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , діючого в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Маріупольської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, -

В С Т А Н О В И В :

05 травня 2021 року ОСОБА_1 , діючий в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень від 24.12.2019 року № 7/48-4844, № 7/48-4845, № 7/48-4848, № 7/48-4849, та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність: площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлових будинків та площею 0,12 га для індивідуального садівництва.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з позову ОСОБА_1 , предметом спору в цій справі є рішення міської ради про відмову в наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Питання, пов`язаного з визнанням права власності або оренди на земельну ділянку та оспорюванням таких майнових прав інших осіб, у позивача не виникало та в позові не заявлялось.

Відповідно до положень частини п`ятнадцятої статті 123 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Якщо особа звертається до відповідних органів із заявою для отримання в користування земельної ділянки, за результатами розгляду якої ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 ЗК України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що:

- положення пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 ЗК України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акту та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Якщо ж особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі за № 280/174/19

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду із позовом про захист інтересів неповнолітніх дітей в отриманні земельних ділянок у власність, а не за захистом наявного майнового права на ці земельні ділянки, суд приходе до висновку, що даний спір не має ознак приватноправового і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин суддя приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , діючого в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Маріупольської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , діючого в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Маріупольської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Роз`яснити позивачу, що розгляд позову належить до юрисдикції Донецького окружного адміністративного суду, який знаходиться за адресою: 84122, м. Слов`янськ Донецької області, вул. Добровольського, 1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 06 травня 2021 року.

Суддя Т.С. Адамова