РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/326/21

Провадження №2/568/766/21

12 травня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши матеріали цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ),

про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем народився син. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не приймає участь в вихованні та матеріальному забезпеченні дитини.

В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 грн.

В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засіданя повідомленні належним чином.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - визнав.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне.

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 13.11.14 р. вбачається, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батькими є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області у справі № 568/877/18 від 03.10.18 р. розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.07.12 р. Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 36.

Позивач стверджує, що батько дитини не надає грошову допомогу для утримання неповнолітнього, що і стало підставою для звернення в суд з даним позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно відтого, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Частиною другою ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень.

Суд враховує, що ОСОБА_2 має третю групу інвалідності, йому протипоказана праця з тривалим перебуванням на ногах.

Разом з тим, з копії трудової книжки серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 з 30.06.2005 р. по теперішній час не працює.

Крім того, позивачем не обґрунтовано жодними належними доказами розмір аліментів в сумі 2000 грн. В матеріалах справи відустні докази на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі 2000 грн. щомісячно.

Враховуючи те, що відповідач участі в утриманні дитини в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів в сумі 1200 грн.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернувся в суд з даним позовом 22.03.21 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх.. № 1733/21.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Рівненський апеляційний суд через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 12.05.2021 року.

Суддя А.О. Сільман