Провадження № 2/669/45/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бабоян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович,

В С Т А Н О В И В :

10 серпня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (надалі - ТОВ « РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»/відповідач), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 19.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 6792, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором №26/08-17 від 21.08.2008 року, укладеним між ним та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі Договору про відступлення прав вимоги б/н, укладеного 12.11.2018 року між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», в сумі 131644,13 грн. та 400 грн. витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування наведених вимог зазначив, що з постанови приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. про відкриття виконавчого провадження від 01 липня 2020 року йому стало відомо про те, що на підставі виконавчого напису, вчиненого 19.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 6792, про стягнення з позивача на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» кредитної заборгованості в розмірі 132044,13 грн. відкрито виконавче провадження №62451902.

Приватний нотаріус мотивував згаданий виконавчий напис тим, що строк платежу за Кредитним договором №26/08/17 від 21.08.2008 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі Договору про відступлення прав вимоги б/н, укладеного 12.11.2018 року між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12 листопада 2018 року по 16 червня 2020 року. Сума заборгованості складає 131644,13 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 131644,13 грн. та 400 грн. витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису.

ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» пред`явив виконавчий напис для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Баршацького І.В., який 01.07.2020 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №62451902.

З виконавчим написом не погоджується і вважає його протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки відповідачем не надано всі необхідні документи, що підтверджують правомірність стягнення з позивача боргу, а приватним нотаріусом не з`ясовано безспірності заборгованості боржника перед стягувачем та чи не пропущено відповідачем позовної давності.

Так, вказав, що ним не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від Банку та, відповідно, він не визнав розмір заборгованості нарахованих ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», оскільки був позбавлений будь-якої інформації за сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Зокрема, ним в період з серпня 2008 року по березень 2013 року було сплачено по кредитному договору кошти в розмірі 141179,16, однак вказана сума не відобразилася в розрахунку і не вплинула на розмір заборгованості. Отже, він був позбавлений можливості бути вчасно прінфомованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання ним нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту.

Крім того, позивач не був поінформованим і щодо ліквідації ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та відступлення права вимоги на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», які своєчасно та належним чином не повідомили його про порядок погашення заборгованості за кредитним договором №26/08-17 від 21.08.2008 року, а тому останній платіж в сумі 3000 грн. ним був внесений в березні 2013 року, тобто більше семи років.

Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, яким не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Тому, вважає оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса вчиненим з грубим порушенням зі сторони нотаріуса без дотримання вимог Закону щодо наявності безспірної заборгованості, а також з пропуском строків звернення, а тому є таким, що не підлягає виконанню.

09.12.2020 року представником відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» надано суду письмові пояснення, в яких вважає вимоги позовної заяви необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, вказав, що 21 серпня 2008 року між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є АТ ДЕЛЬТА БАНК») та ОСОБА_1 , позивачем по справі, було укладено Договір про надання споживчого кредиту на заставу майна №26/08-17. Відповідно до умов даного договору Банк надає позичальнику в тимчасову користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 149998,00 грн. з оплатою за процентною ставкою 20,5% річних. Забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є застава автомобіля MAZ, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , виданого 20.08.2008 року Шостим ВРЕР УДІ м.Красилів УМВС у Хмельницькій області.

12.11.2018 року між ПАТ «Банки Фінанси та Кредит» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір б/н про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «Банки Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором.

Щодо правомірності вчинення виконавчого напису зазначив, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусі) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону україни «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, як свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки дводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Про те, що сума заборгованості не є безспірною позивач повиненя довести в судовому порідку при оскарженні виконавчого напису нотаріуса.

Таким, чином, зважаючи на те, що позивачем порушено умови взятого на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, доказів щодо повернення боргу після цього (повністю чи частково) позивачем не надано, саме невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до приватного нотаріуса для захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису. В свою чергу, нотаріусом було фактично закріплено закріплено право відповідача на стягнення з позивача суми грошових коштів.Отже, посилання позивача на ненадання відповідачем нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості, вважає безпідставними.

Крім того, відмітив, що приватним нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис було вчинено в межах строків визначений ст.88 Закону україни «Про нотаріат», а твердження позивача, що були пропущені строки позовної давності є безпідставними та такими, що не відповідають матеріалам справи.

Враховуючи викладене просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В поданій до суду заяві представник позивача, адвокат Орендарчук В.О., просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи не заперечила.

Представник відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, клопотань про розгляд справи у його відсутності, письмові пояснення та заперечення також до суду не надав.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Крім того, судом на адресу приватного нотаріуса та відповідача відправлялися ухвала суду від 16.12.2020 року про витребування доказів. Однак, вказана ухвала суду виконана не була.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 21 серпня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , позивачем по справі, був укладений кредитний договір № 26/08-17, згідно з яким останній отримав в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 149998,00 грн. з оплатою за процентною ставкою 20,5 процентів річних. Забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є застава автомобіля MAZ, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , що належить позичальнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , виданого 20.08.2008 року Шостим ВРЕР УДАІ м.Красилів УМВС у Хмельницькій області.

19 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6792, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором №26/08-17 від 21.08.2008 року, укладеним між ним та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі Договору про відступлення прав вимоги б/н, укладеного 12.11.2018 року між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», в сумі 131644,13 грн. та 400 грн. витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису.

З виконавчого напису вбачається, що строк платежу за Кредитним договором №26/08-17 від 21.08.2008 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.11.2018 року по 16.06.2020 року. Сума заборгованості за виконавчим написом становить 131644,13 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 131644,13 грн.

01 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62451902 на підставі виконавчого напису № 6792, виданого 19 червня 2020 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 132044,13 грн.

06 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на транспортний засіб MAZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 145748,54 грн.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на дату вчинення виконавчого напису -19.06.2020 року) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі- Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Ухвалою від 06.03.2017 у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання.

Касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року.

Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, якою вищезазначену постанову Київського адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 залишено без змін, опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відтак, станом на червень 2020 року у нотаріуса були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі.

При цьому, суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви та на підтвердження направлення позивачеві письмової вимоги, безспірності вимог, а також доказів того, що за сумами, які складають заборгованість, на час вчинення виконавчого напису не сплив трирічний строк.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У матеріалах справи, що розглядається відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, жодної вимоги від стягувача про виконання умов кредитного договору від 21 серпня 2008 року № 26/08-17 позивач не отримував.

Таким чином, позивач, не будучи повідомлений про намір вчинення виконавчого напису, був позбавлений можливості заперечувати проти вимоги відповідача та надати докази неправомірності та безпідставності такої вимоги про стягнення коштів.

Крім того, позивачу не надано документів і щодо переходу права вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №26/08-17 від 21 серпня 2008 року від ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Також позивачем на підтвердження того, що заборгованість є спірною надано копії квитанцій про сплату ним в період з серпня 2008 року по березень 2013 року коштів в розмірі 141179,16 грн. по кредитному договору.

Також обгрунтованими є посилання позивача на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням позовної давності з огляду на наступне.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до пункту 3.4. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Відповідно до пункту 3.2. кредитного договору від 21 серпня 2008 року № 26/08-17 термін користування кредитом визначений до серпня 2011 року.

При цьому, для вчинення виконавчого напису ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернулося до приватного нотаріуса лише 19 червня 2020 року, тобто через вісім років після виникнення права вимоги, що перевищує загальну позовну давність тривалістю у три роки, встановлену нормами чинного законодавства.

Доводи позивача щодо спливу трьох років з дня виникнення права вимоги відповідачем належними доказами не спростовані.

Отже, нотаріус не перевірив додержання строків на звернення стягувача з заявою про вчинення виконавчого напису, не з`ясував, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, не надав цим обставинам відповідної оцінки, не дотримався строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, та не встановив, чи підтверджують надані банком документи безспірність боргу.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростував, доказів наявності законних підстав, передбачених для видачі виконавчого напису не надав.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення в частині визнання виконавого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь позивача підлягає 840,80 грн. судового збору за подання позову до суду та 420,40 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22 лютого 2012 року, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 6792, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором №26/08-17 від 21.08.2008 року, укладеним між ним та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі Договору про відступлення прав вимоги б/н, укладеного 12.11.2018 року між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», в сумі 131644,13 грн. та 400 грн. витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. за подання позову до суду та 420,40 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 квітня 2021 року.

Суддя Н. С. Бараболя