Справа №710/586/21
Номер провадження 2-з/710/15/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

11.05.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сивокінь С.С.,

за участі секретаря судових засідань Бойко О.С.,

розглянувши заяву ТОВ «Діелсісі Агро» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ТОВ «Діелсісі Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Шпола Логістик», ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заєць Інна Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович про визнання договору іпотеки недійсним та похідних від нього правочинів

ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла вказана заява, в якій ТОВ «Діелсісі Агро» просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, зокрема не виключно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав та його територіальним органам, ДП «Національні інформаційні системи», виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним або приватним), іншим особам та органам, що виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, перелік яких міститься в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєструвати заяви в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна: комплекс будівель і споруд загальною площею 20367,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 57.

Вимоги про забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що 11 лютого 2021 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ДІЕЛСІСІ АГРО» (далі - Позивач) сталися зміни в складі засновників та органах управління Товариством. Засновником із дольовою часткою у 99,9 % статутного капіталу став ОСОБА_5 , з цієї ж дати він виконує функції директора Товариства. Отримавши доступ до первинних документів Товариства, директор дізнався про вчинений правочин, а саме укладення Договору іпотеки № 01/1 від 11.03.2019. Уважно проаналізувавши та вивчивши Договір іпотеки № 01/1 від 11.03.2019 позивач вважає та просить визнати його недійсним з моменту укладення. Правочин укладено з порушенням ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки такий правочин не відповідає внутрішній волі саме юридичної особи, а виражав волю виключно директора - Відповідача-2, яка перевищила повноваження, надані їй Статутом та усвідомлювала протиправність своїх дій поза межами дійсних повноважень, що встановлені Статутом в редакції 2018 року.

Позивач зазначає, що наслідком вчиненого спірного правочину стало позбавлення права власності на комплекс будівель та споруд загальною площею 20 367,3 кв.м., що включає в себе офісні приміщення, склади, цехи, що напряму є основним засобом виробництва та роботи Товариства, втрата якого призведе до повного припинення власного промислового виробництва та неплатоспроможності підприємства.

Наслідком незаконно вчиненого правочину щодо передачі нерухомого майна Товариства стало фактичне позбавлення права власності на весь майновий комплекс, на все нерухоме майно. Так, 03 березня 2021 року о 19 год. 18 хв. було проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд загальною площею 20 367,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстровано право власності на комплекс будівель та споруд, яке належало ТОВ «ДІЕЛСІСІ АГРО» (), на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений ПН Київського міського нотаріального округу Русанюк 3.3. (далі - Третя особа-3) за № 258 від 03.03.2021 новим власником нерухомого майна стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ШПОЛА ЛОГІСТИК» (далі - Відповідач-3). Відповідач-3, як юридичну особу було створено лише 24 лютого 2021 року, директором є Відповідач-2.

Підставою укладення взагалі договору купівлі-продажу нерухомого майна стало застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містяться в оскаржуваному Договорі іпотеки № 01/1 від 11.03.2019 р. (по договору це Відповідач-2).

Позивач наголошує та зазначає, що ним не було отримано жодного повідомлення про продаж предмета іпотеки - продаж всього комплексу будівель та споруд Товариства, які складали весь його майновий комплекс для роботи підприємства.

Таким чином, на підставі вказаних застережень, Відповідач-2 відчужив майно Позивача, та новим власником став Відповідач-3, та оскільки директором цього Товариства є Відповідач-2, майно залишилося фактично в тих же руках. В подальшому, 09 березня 2021 року о 19 год. 43 хв. знов тим же Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтановичем (Третя особа-3), було посвідчено за реєстровим № 320 Договір іпотеки нерухомого майна, який був укладений між ТОВ «ШПОЛА ЛОГІСТИК» (Відповідач-3), в особі директора Козимір К.О., (Відповідач-2) - та ОСОБА_3 (далі - Відповідач-4), та проведено державну реєстрацію номер запису про іпотеку: 40897960 на підставі Договору позики, серія та номер б/н, виданий 09.03.2021 зі строком виконання основного зобов`язання: 09.03.2022, розмір основного зобов`язання - 1 000 000,00 гривень та о 19 год. 43 хв. накладено заборону на нерухоме майно, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження -40898019 від 09.03.2021 року.

Відповідач-2, будучи директором Відповідача-3 на підставі договору позики в простій письмовій формі передав у заставу (та наклав заборону на відчуження та вчинення будь- яких дій із нерухомим майном) нерухоме майно своїй дружині - Відповідачу-4. Вказані дії було вчинено задля заплутування слідів та неможливості повернення майна своєму законному володільцю ТОВ «ДІЕЛСІСІ АГРО» (Позивачу), та ймовірніше за все за попередньою змовою ОСОБА_1 (Відповідач-1) з ОСОБА_2 (Відповідач-2) саме під протиправні дії щодо позбавлення права власності на майно.

Таким чином, Позивач наразі вимушений просити суд визнати недійсним Договір іпотеки № 01/1 від 11.03.2019 зі скасуванням в Єдиному державному реєстрі нерухомого майна всіх записів пов`язаних з іпотекою, та всі похідні від нього документи - тобто договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.03.2021 року за реєстровим № 258, та записи в Єдиному державному реєстрі нерухомого майна щодо іпотеки від 09.03.2021, оскільки первісний договір іпотеки при визнанні його недійсним не може породжувати за собою правові наслідки, а отже всі подальші правочини автоматично є недійсними так само з моменту їх укладення.

Оскільки позивач вважає, що Договір іпотеки № 01/1 від 11.03.2019 є недійсним з моменту його укладання, укладений був колишнім директором Товариства зі значним перевищенням своїх повноважень, що надані були Статутом, а тому взагалі не міг бути укладеним, а дії Відповідачів щодо швидких змін власників нерухомого майна, що по праву належить Товариству, свідчать про те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до незаконного позбавлення права власності на нерухоме майно Товариства, та утруднить виконання майбутнього рішення суду про можливе задоволення позову, що призведе до застосовування додаткових засобів захисту прав Товариства.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пунктах 1, 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18,157 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи викладене, суд пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є визнання недійсними договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.03.2021 укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Шпола Логістик», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. за реєстровим №258 та недійсним Договору іпотеки №01/1 від 11.03.2019 укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Діелсісі Агро», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим №336, тому існує реальна загроза того, що відповідачем ТОВ «Шпола Логістик», який є нинішнім власником нерухомого майна а саме: комплекс будівель та споруд загальною площею 20367,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути вчинені дії, направлені на відчуження вказаного майна.

Разом з тим, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного нерухомого майна спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 83, 149, 150, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ «Діелсісі Агро» про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, зокрема не виключно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав та його територіальним органам, ДП «Національні інформаційні системи», виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним або приватним), іншим особам та органам, що виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, перелік яких міститься в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєструвати заяви в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна: комплекс будівель і споруд загальною площею 20367,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 57.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду небула вручена у день її оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.С. Сивокінь