Справа №760/8737/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Цигановій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дублікату у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2019 року представник ПрАТ «СТ «Іллічівське» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дублікату у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2014 року позовні вимоги ПрАТ «СТ «Іллічівське» були задоволенні та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СТ «Іллічівське» понесені витрати на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23 583,67 грн., судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Вказує, що на підставі даного рішення суду позивачу були видані виконавчі листи та 12.11.2015 року Солом`янським РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження.

Разом із тим, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що дане виконавче провадження є завершеним, а оригінали виконавчих листів мали б бути повернуті стягувачу.

При цьому зазначає, що на адресу стягувача оригінали виконавчих листів не повернуті, а тому вважає їх втраченими.

Крім того, вказує, що внаслідок неналежного виконання органом державної виконавчої служби своїх повноважень в частині обов`язку повернення оригіналу виконавчого листа стягувачу, на сьогодні у стягувача відсутні будь-які відомості про те, коли саме виконавчий лист був повернутий.

Стверджує, що існує велика імовірність того, що є пропущеним строк пред`явлення виконавчого документу до виконання із поважних причин, а тому просить суд поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Враховуючи викладене вище, просить заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Судом встановлено, Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2014 року позовні вимоги ПрАТ «СТ «Іллічівське» були задоволенні та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СТ «Іллічівське» понесені витрати на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23 583,67 грн., судові витрати в розмірі 243,60 грн. (а.с. 88-89).

Як вбачається, із матеріалів справи Автоматизованої системи документообігу суду, 25.09.2015 року судом було видано виконавчий лист з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2014 року, який 06.10.2015 року було надіслано на адресу стягувача та отримано останнім 15.10.2015 року (а.с. 102-103).

Представник стягувача у поданій заяві посилається, що виконавчий лист з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2014 року було пред`явлено до примусового виконання до Солом`янського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, відкрито виконавче провадження № 49338130, яке в подальшому було завершено.

Згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» строк для виконання судових рішень визначається з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до п.2 ч.1, п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, діючій на момент ухвалення рішення та видачі виконавчого листа) рішення суду може бути пред`явлено до виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлювались для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його постановлення.

Так, метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Разом із тим, матеріали справи не містять та стягувачем не надано до суду доказів того, що виконавче провадження з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2014 року було завершено, не зазначено підстави завершення виконавчого провадження, результатів його виконання, а також дати завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів, що позбавляє суд можливості перевірити перебіг строків пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання слід відмовити, оскільки суду не надано доказів із яких можливо встановити, що стягувчем пропущених такий строк.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявник не навів будь-яких доказів поважності причин пропуску строку звернення виконавчого листа до виконання, отримавши виконавчий лист у справі уже після спливу цього строку, а приведені ним причини пропуску цього строку, виходячи з приведеного вище аналізу, на думку суду, не можуть вважатися поважними, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підтвердження втрати виконавчого документу стягувач зазначає, що оскільки після завершення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби не було повернуто стягувачу оригінал виконавчого листа, то останній є втраченим.

Разом із тим суд не погоджується із даними доводами стягувача, оскільки останній не звертався до органу виконавчої служби із проханням повернути оригінал виконавчого листа або надати інформацію про знаходження у відділі виконавчої служби оригіналу даного виконавчого листа.

Таким чином твердження про те, що оригінал виконавчого листа з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2014 року втрачений є передчасним.

З урахуванням викладеного та відсутності доказів втрати оригіналу виконавчого листа, вимоги стягувача про видачу дублікату виконавчого документу також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дублікату у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Букіна