Справа № 504/4108/19
Провадження № 2/504/652/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2021 р. смт. Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Добров П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с.м.т Доброслав позовну заяву АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Манюти С.В., КП «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться справа № 504/4108/19 за позовною заявою АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Манюти С.В., КП «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації.

У підготовчому засіданні представником позивача адвокатом Сухоруковою Мар`яною Ярославівною подано заяву про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Заява обґрунтована тим, що Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.07.2020 року по справі № 504/4108/19 витребувано від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оригінал Договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 19.04.2006 року для огляду в судовому засіданні. Проте, до сьогоднішнього часу зазначеними особами вказаний Договір для огляду надано не було.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про застосування заходів процесуального примусу.

Суд, вислухавши думку представника позивача, думку представника відповідача, дослідивши заяву, прийшов до висновку, що зазначена заява є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Ухвалою від 01.07.2020 р. витребувано з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оригінал договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) укладеного 19.04.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також, за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особа заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Статтею 144 ЦІІК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, підставою для застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу передбаченого ч. 2 ст. 148 ЦПК України є факт повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків сторонами. Проте, представником Позивача у поданій заяві про застосування заходів процесуального примусу не наведено обґрунтування в чому саме полягає потворність або систематичність невиконання процесуальних обов`язків відповідачів.

Однак, судом було отримано заперечення на заяву про застосування заходів процесуального примусу від представника Відповідача ОСОБА_2 зі змісту якої вбачається, що витребуваний раніше оригінал Договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 19.04.2006 року був переданий ОСОБА_3 на виконання вимог ч. 5 п. 5 Договору купівлі - продажу земельної ділянки від 24.12.2019 р. належним чином завірена копія якого надана до суду також. Таким чином з наведеного вбачається, що у відповідача зазначений вище Договір відсутній та можливості його надати немає.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 . Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.07.2020 року по справі № 504/4108/19 про витребування Договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 19.04.2006 року отримано не було.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб для ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з огляду на відсутність у діях .

На підставі викладеного, керуючись статтями 143, 148 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про застосування заходів процесуального примусу відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Добров