Справа №442/1704/21
Провадження №2/442/837/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВС Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що 31.08.2018р. вона, ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 - відповідачем у справі, у Дрогобицькому міському відділі державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що 31.08.2018р. у Книзі реєстрації шлюбів здійснено актовий запис за №261, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , видане 31.08.2018р. Від вказаного шлюбу у них є малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що слідує зі свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 17.09.2020р. Згідно довідки про склад сім`ї за №582 від 17.02.2021р. її донька ОСОБА_3 проживає та зареєстрована разом зі мною в квартирі АДРЕСА_1 . Однак, в порушення батьківського обов`язку, відповідач впродовж трьох місяців зовсім не приймає участі в утриманні їхньої малолітньої доньки. Оскільки відповідач не приймає жодної участі в сім`ї, зокрема він не підтримує подружні стосунки, не приймає участі у веденні спільного господарства, в утриманні доньки, негативно впливає на її розвиток та виховання, вона звернулась до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом про розірвання згаданого шлюбу. Разом з тим, так як відповідач зовсім не допомагає їй в утриманні їхньої доньки, вона вимушена з даним позовом звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, оскільки самотужки мені важко утримувати доньку ОСОБА_3 . У той же час, життя вимагає здійснення значних витрат задля забезпечення належного утримання доньки з метою її гармонійного розвитку та виховання. Зі свого боку відповідач не допомагає їй ні власною працею (зокрема у вихованні дітей, у придбанні продуктів харчування, одягу для доньки, речей повсякденного вжитку, тощо), ні коштами, що спонукає її звертатися до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки. Крім придбання нею для доньки продуктів харчування, одягу, речей повсякденного вжитку, вона несе витрати по оплаті за спожиті комунальні послуги в розмірі щонайменше 3500 грн. щомісячно. Відповідач офіційно не працює, проте має дохід від роботи, яку виконує неофіційно, за що отримує щонайменше 40000 грн. заробітної плати на місяць. Просить позов задоволити.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Від позивача ОСОБА_1 поступило письмове заперечення на заяву про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.09.2020р., ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками в свідоцтві зазначені сторони по справі.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Так, судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося.

Аналізуючи викладене та приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача, який вказав, що він немає стабільної роботи, на даний час взагалі не працює, той факт, що у нього на утриманні перебуває батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є пенсіонером та інвалідом війни та обставини, що мають істотне значення, а також те, що з відповідача інших стягнень по виконавчому листку не проводиться, також з урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині, несе інші витрати пов`язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, однак не може її повноцінно утримувати при швидких інфляційних процесах в економіці та різкого подорожчання цін на продукти харчування, а відтак заявлені позовні вимоги слід задоволити частково.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст. ст. 180, 184 СК України, суд, -

ухвалив :

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 ( дві тисячі п"ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду, а саме з 04.03.2021р.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908,00 грн. в користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач : ОСОБА_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 .

Відповідач : ОСОБА_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Суддя