Справа №: 398/1900/16-ц
провадження №: 2/398/11/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" квітня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Крімченко С.А.,

при секретарі Куліковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрія справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Олександрійської міської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка Володимира Юрійовича про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів і з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.09.2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про продаж 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що після смерті її батька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . 23.03.2012 року позивачу ОСОБА_1 , відповідачам ОСОБА_4 та її доньці ОСОБА_5 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. В лютому 2016 року на ім`я позивачки надійшла з Олександрійського міськрайонного суду позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майна та виплату грошової компенсації.Під час ознайомлення з матеріалами справи вона дізналася, що ОСОБА_3 , яка є рідною тіткою позивача, продала ОСОБА_4 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 . На момент укладення даного договору позивачка була неповнолітньою. Відповідачка ОСОБА_7 не повідомила матір позивача ОСОБА_8 про намір продати свою частку. Ні позивачка, ні її мати згоду на укладення такого правочину не надавали, про існування спірного договору позивачка дізналася в 2016 році, тому змушена була звернутися в суд.

Відповідачка ОСОБА_4 направила відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.Мотивує тим, що квартира перебувала у спільній частковій власності спадкоємців. ОСОБА_3 правомірно продала належну їй частку квартири без погодження з позивачкою та її законним представником.Звертаючись до суду, позивачка жодним чином не обґрунтувала в чому саме полягає порушення її прав, свобод та інтересів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та просить їх задоволити.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином.

ОСОБА_9 , який представляє інтереси ОСОБА_4 , не визнав позов .

Представник третьої особи Олександрійської міської державної нотаріальної контори направив заяву про розгляд справи без його участі..

Третя особа приватний нотаріус Хоменко В.Ю. заперечив проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третю особу прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено , що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 10 т.1) Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.11.1993 року Виконкомом Олександрійської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 18.11.1993 року №5388, зареєстрованого Олександрійським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації 30.11.1993 року, реєстровий №8683/54.

На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 23 березня 2012 року, виданого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М., спадкоємці ОСОБА_4 ( дружина) , ОСОБА_1 ( донька) та ОСОБА_5 ( донька) отримали спадщину, яка складається з 1 / 3 частки квартири АДРЕСА_1 в рівних частках кожний по 1/3 частці спадкового майна ( т.1 а.с. 12, т.2 а.с. 50)

Таким чином, кожний із спадкоємців отримав по 1/9 частки квартири АДРЕСА_1 .

На момент отримання спадкоємцями свідоцтв про право на спадщину за законом 23 березня 2012 року, виданих приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М. діяла ст. 1299 ЦК України , яка втратила чинність 04.08.2013 року.

Згідно ст. 1299 ЦК України ( в редакції на час отримання свідоцтва про право на спадщину за законом) зазначено, що якщо в складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

В виданих свідоцтвах про право на спадщину за законом від 23 березня 2012 року теж зазначено, що право на спадщину підлягає державній реєстрації в Олександрійському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації.

Спадкоємець ОСОБА_4 ( відповідач) на підставі даного свідоцтва зареєструвала за собою право власності на 1/9 частину спірної квартири і стала власницею 1/9 частки квартири.( т.1 а.с. 15)

Спадкоємець ОСОБА_1 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 березня 2012 року, не зареєструвала за собою право власності на 1/9 частку спірної квартири.

Верховний Суд в постанові від 15.07.2020 у справі № 355/340/17-ц зазначав, щовідсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном, але відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно зумовлює обмеження у праві розпорядження нею.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на частку спірної квартири 25.05.2016 року на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.03.2012 року ( т.1 а.с. 14)

05.09.2013 року було укладено договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменком В.Ю. та зареєстровано в реєстрі №765. За цим договором ОСОБА_4 придбала 2 / 3 частини квартири АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 .

При огляді копії нотаріальної справи договору купівлі-продажу від 05.09.2013 року , яка витребувана судом у приватного нотаріуса Хоменка В.Ю.( т.2 а.с. 43-62) встановлено наступне. Право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3 20.08.2013 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2013 року, виданого приватним нотаріусом Хоменком В.Ю. ( т.2 а.с. 53-54) Згідно довідки КП « Житлогосп» № 2984 від 04.09.2013 року зазначено, що ОСОБА_4 є співвласницею квартири АДРЕСА_1 .Малолітні та неповнолітні діти не зареєстровані в квартирі та не проживають.Згідно витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.03.2012 року зареєструвала за собою право власності на 1/9 частину спірної квартири .

В судовому засіданні приватний нотаріус Хоменко В.Ю., який є третьою стороною по справі , зазначив, що на момент укладення спірного договору купівлі -продажу було встановлено , що співвласниками даної квартири являлися ОСОБА_4 , її донька ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за якими було зареєстровано їх право власності на належні їм частки. Відповідно, він мав всі підстави зареєструвати укладений між співвласниками квартири даний договір купівлі-продажу. При посвідченні даного договору, вважає, що права ОСОБА_1 , яка отримала свою частку, але не зареєструвала за собою право власності, не були порушені. Співвласник має право на свій розсуд визначати кому із співвласників він продасть свою частку.

Тлумачення статей 16, 203, 215 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: по-перше, пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; по-друге, наявність підстав для оспорення правочину; по-третє, встановлення чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити ефективне поновлення порушеного права.

Відповідно до частини четвертої статті 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Тлумачення частини четвертої статті 362 ЦК України свідчить, що при визнанні недійсним договору купівлі продажу, який порушує переважне право, жодним чином не відновлюються інтереси особи, переважне право якої порушене. Переважне право за таких умов і не може бути захищеним, оскільки, визнання правочину недійсним вчиненого з порушенням переважного права не відновлює порушеного переважного права, тому що договір купівлі-продажу не завжди є наслідком реалізації переважного права і немає будь-яких передумов для зобов`язання співвласника для укладення договору. Також відсутні гарантії для покупця частки (депозит при переведенні прав та обов`язків) щодо отримання сплачених коштів. Таку позицію висловив ВС в постанові від 29 травня 2019 року по справі № 362/3810/16-ц.

Відповідно у ч. 4 ст. 362 ЦК України законодавець передбачив єдиний спосіб захисту порушеного переважного права купівлі частки - пред`явлення співвласником, право якого порушено, позову про переведення на нього прав та обов`язків покупця з одночасним внесенням на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець. Договір купівлі-продажу частки, незалежно від того, укладений він з порушенням переважного права, чи ні, є дійсним. Учасник спільної власності, що хоче скористатися своїм переважним правом, повинен приймати договір у цілому, зі всіма його умовами.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як позивачем не доведено порушення її прав при укладенні спірного договору купівлі-продажу та обрано невірний спосіб захисту своїх прав .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 274- 279, 353,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Олександрійської міської державної нотаріальної контори , приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка Володимира Юрійовича про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,РНОКПП НОМЕР_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Представник відповідача: ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_7 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Олександрійська міська державна нотаріальна контора №1 Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро);

адреса місцезнаходження: Кіровоградська область м.Олександрія, вул. 6 Грудня, №138.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Приватний нотаріус Хоменко Володимир Юрійович Олександрійського міського нотаріального округу Південно-східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) , адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, м.Олександрія, вулиця Григорія Усика, 40.

Суддя