Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2021 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в спрощеному позовному провадженні цивільну справу з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_2 , звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 18503 про стягнення з неї грошових коштів за кредитним договором на користь відповідача у розмірі 58911,80 грн. Також через мережу Інтернет було виявлено, що відповідач викупив кредитний портфель ПАТ «Платинум Банк», з яким у позивачки був укладений кредитний договір в 2014 році.

Вважає, що вищевказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки останній платіж по кредитному договору нею було здійснено на початку 2016 року, а виконавчий напис нотаріусом вчинений в серпні 2020 року, тобто більше ніж через 3 роки після виникнення прострочки по кредиту, тому вчинивши напис в 2020 році було пропущено 3 річний строк і відповідно це є першою підставою для задоволення позовних вимог.

Також при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі є безспірними. Розрахунок боргу виконаний працівниками відповідача щодо наявності грошового зобов`язання позивачки є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог до позивача. Крім того, жодних вимог про стягнення заборгованості за виконавчим написом позивач не отримувала і їй про них нічого не відомо.

Крім того, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року залишена без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та з огляду на вказані постанови, вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах взагалі не передбачено законодавством. В свою чергу, не зважаючи на наявність вказаних рішень судів, якими не передбачено вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, приватним нотаріусом оспорюваний виконавчий напис було вчинено в 2020 році, тобто вже після прийняття вказаних рішень суду.

Укладений між банком та позивачкою кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Позивачка просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 14.08.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 18503, яким запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» та стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 58911,80 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь витрати із сплати судового збору.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. (а.с. 47)

Представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.78), про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав.

Треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.Г. та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова М.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надали. (а.с. 76,79)

Відповідач - ТОВ «Вердикт Капітал», який належним повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 77), в судове засідання свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, із змінами, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору та засвідчено стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Разом з тим, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано нечинною та незаконною Постанову КМ України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема п.2 вказаних Змін, яким було передбачено стягнення заборгованості з підстав, що стосуються кредитних відносин, зокрема кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої.

З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 року).

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що підтверджується письмовими доказами по справі, що 04.12.2014 року між позивачкою та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» укладено кредитний договір № 1265/4241DCLRKZPT, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на поточні потреби, в сумі 23176,99 грн., з строком кредитування 65 платіжних періодів та кінцевим терміном повернення кредиту 16.05.2020 року, а позичальник зобов`язалася повернути надати ний кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даних договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. (а.с.17-18)

Згідно копій квитанцій останній платіж позивачкою на виконання умов договору здійснено 15.03.2016 року. (а.с.19)

14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 18503 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором 1265/4241DCLRKZPT від 04.12.2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 147 від 22.03.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами б/н від 27.07.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 58911,80 грн. (а.с. 87)

Виконавчий напис № 18503 від 14.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової М.В., що підтверджено копією постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди у сумі 5891,18 грн. (а.с.31-32)

Разом з тим, вказаний виконавчий напис нотаріусом вчинено без врахування того, що на час його вчинення, Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме пункт 2 щодо кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, було визнано незаконною та не чинною у вказаній частині, з моменту її прийняття, тобто оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено без достатніх на те правових підстав.

До того ж, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, згідно заявлених вимог, позивачка оспорює заборгованість по кредитному договору, який було укладено між нею та банком, а відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували безспірність вказаної заборгованості на момент видачі виконавчого напису нотаріусом, а також доказів отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень, що передбачено підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також доказів набуття новим кредитором - ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором № 1265/4241DCLRKZPT від 04.12.2014 року, який укладено між позивачкою та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК».

При таких обставинах, підстави вважати безспірною заборгованість за кредитним договором на підставі якого нотаріусом було видано виконавчий напис у суду відсутні, тому оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Разом з тим, доводи позивачки про вчинення нотаріусом виконавчого напису з порушенням стоків позовної давності суд оцінює критично, оскільки датою повернення кредиту, що визначена у договорі є 16.05.2020 року, а відповідач звернувся з заявою про видачу виконавчого напису 14.08.2020 року, тобто в межах строку позовної давності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що виконавчий напис про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором, нотаріусом вчинено на підставі норми закону, яка визнана нечинною у судовому порядку, без належного підтвердження безспірності вимог кредитора, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

На підставі ст.ст.18, 50, 87, 88 «Про нотаріат», ст.ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263- 265, 268, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 14 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 18503, яким запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості у розмірі 58911,80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: підпис А.А. Борцова