Дата документу 06.05.2021
ЄУ № 942/1589/20
Провадження №2/942/134/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участі секретаря Сіренко А.В.,

представника позивача Ільків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ільків М.М. звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 січня 2020 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись між населеними пунктами с. Можняківка та смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер в Сєвєродонецькій багатопрофільній лікарні. Відповідальність водія транспортного засобу, а саме автомобіля марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, застрахована у ПрАТ «СК «Еталон».

25 лютого 2020 року на адресу відповідача було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого - ОСОБА_1 . Загальна сума страхового відшкодування моральної шкоди становить 56676,00 грн.

Проте, листом від 26 березня 2020 року відповідач повідомив про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таке рішення позивач вважає безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - велосипедист, цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини.

Тому вважає, що рішення про зупинення ПрАТ «СК «Еталон» строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілої на отримання страхового відшкодування, а обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини, тому вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування.

Зазначає, що кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні та притягнення його до кримінальної відповідальності. При цьому, факт настання ДТП, наслідком якої є смерть велосипедиста у даній справі є встановленим, а тому у даному випадку відсутній обов`язок доказування вини відповідача.

Крім того, вказує, що з моменту отримання страховою компанією заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпіла так і не отримала належного страхового відшкодування.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 56676,00 грн. моральної шкоди; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 3821,76 грн., три відсотки річних у розмірі 931,66 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1250,96 грн., а всього разом - 6004,38 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00грн.

Від представника відповідача Кравченка О.О. надійшов відзив на позову заяву, в якому вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Вказує, що ПрАТ «СК «Еталон», керуючись ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мало законні підстави для прийняття рішення про зупинення перебігу строку справи про виплату страхового відшкодування на час розгляду кримінальної справи за дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 07 січня 2020 року. Жодних прав потерпілої сторони з боку ПрАТ «СК «Еталон» порушено не було, оскільки відмови у виплаті страхового відшкодування не було. Посилається на п. 6.7 Правил дорожнього руху України, згідно якого велосипедисти повинні виконувати вимоги ПДР, як учасник дорожнього руху велосипедист не повинен створювати аварійних ситуацій або небезпечних ситуацій, вміти критично оцінювати дорожню обстановку. У випадку визнання вини велосипедиста ОСОБА_3 в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 07.01.2020, сума страхового відшкодування має бути зменшеною. ПрАТ «СК «Еталон» було законно прийнято рішення про зупинення перебігу строків на час розгляду кримінальної справи за дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 07.01.2020, а відтак строк виконання відповідачем свого обов`язку з прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та виплати страхового відшкодування або ж прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, не настав, тому ПрАТ «СК «Еталон» не прострочило виплату страхового відшкодування і нарахування пені, 3% річних, інфляційних витрат є незаконним. Окрім того, вказує, що стороною позивача не надано акт виконаних послуг або акт виконаних робіт, на підставі чого була здійснена оплата витрат на професійну правничу допомогу, також не надано рахунок на оплату послуг, тому витрати на професійну правничу допомогу жодним документом не підтверджені.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якому вказує, що у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), при цьому рішення про зупинення розгляду справи вказаним законом не передбачено. З моменту отримання відповідачем заяви про виплату минуло більше 90 днів, але відповідач не прийняв рішення щодо здійснення страхового відшкодування або про відмову у виплаті належного страхового відшкодування, а позивач так і не отримала належної суми страхового відшкодування. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілої на отримання страхового відшкодування. Доказів, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого відповідачем не надано. Щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу вказав, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним Законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, але і в разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви. надання консультацій, переклад, копіювання документів). Вказаний розрахунок подається з урахуванням часу, витраченого адвокатом на представлення інтересів позивача пов`язаного з вивченням матеріалів, збиранням необхідного обсягу документів, написанням позовної заяви до суду та відповіді на відзив. На адресу суду ним було направлено детальний опис наданих правничих послуг із урахуванням усіх послуг, які надавались позивачу відповідно до умов договору про надання правової допомоги та часу, витраченого на розгляд вказаної судової справи.

Від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити.Зазначає, що в залежності від фактів, які будуть встановлені судом під час розгляду кримінальної справи, можуть виявитись обставини, які будуть підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. У разі якщо шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, вона не підлягає відшкодуванню. В судовому порядку не розглядалась справа щодо даної ДТП та на сьогоднішній день відсутнє рішення суду відповідно до якого встановлено факт ДТП, її обставини, причини, учасників та винних осіб. При цьому, визначення винної особи в даному ДТП має важливе значення, оскільки у разі якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, розмір відшкодування зменшується.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 28.12.2020 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 28.01.2021 року.

28.01.2021 судове засідання відкладено на 26.02.2021 у зв`язку з неявкою представника відповідача.

26.02.2021 судове засідання відкладено на 02.04.2021 у зв`язку з відпусткою головуючого судді.

02.04.2021 ухвалою суду закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26.04.2021.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові обставинам.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

За положеннями ст. 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Згідно положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму ВСУ України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» юридичною підставою виникнення відповідальності за заподіяну шкоду є склад цивільного правопорушення, тобто протиправна винна поведінка заподіювача шкоди, який включає в себе наступні невід`ємні елементи: 1) безпосередньо наявність такої шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням її заподіювача; 4) вині останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, позивач повинна довести факт заподіяння їй моральної шкоди.

Суд зауважує, що першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Обов`язок доказування в цивільному процесі встановлений статтею 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалася на ту обставину, що 07 січня 2020 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись між населеними пунктами с. Можняківка та смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер в Сєвєродонецькій багатопрофільній лікарні.

Згідно заяви про виплату страхового відшкодування від 25.02.2020, позивач на адресу відповідача направляла вимогу про здійснення виплати суми страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 56 676,00 грн.

Як вбачається з відповіді ПрАТ «СК «Еталон» від 26.03.2020, відповідач, посилаючись на п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомив про припинення перебігу строку в 90 днів, протягом якого страховик зобов`язаний прийняти рішення щодо здійснення страхового відшкодування, до надання рішення по кримінальній справі за фактом ДТП та загибелі ОСОБА_3

22.09.2020 представник позивача направив відповідачу досудову вимогу, згідно якої вимагав невідкладно. протягом 7 календарних днів, провести виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 56 676,00 грн.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22.07.1991 Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, довідки про склад сім`ї № 974 від 28.01.2020, позивач ОСОБА_1 є рідною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 21.01.2020 Виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, позивач не надала доказів, з яких суд міг би встановити, що смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 року мала місце саме у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулась 07 січня 2020 року.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази факту настання дорожньо-транспортної пригоди, наслідком якої є смерть велосипедиста ОСОБА_3 .

З огляду на зазначене, оскільки позивачем не підтверджено, що смерть ОСОБА_3 є прямим наслідком дорожньо-транспортної пригоди, факт заподіяння шкоди позивачем не доведено.

Суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, позивач могла скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З огляду на зазначене, оскільки позивачем не підтверджено жодними належними, допустимими та достовірними доказами обставини, викладені в позовній заяві, не доведено факту настання дорожньо-транспортної пригоди, наслідком якої є смерть велосипедиста, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що позивачу було завдано моральної шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд не знайшов підстав для задоволення основних позовних вимог, похідні вимоги про стягнення з відповідача пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат також задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог, відсутні також підстави для покладення на відповідача судових витрат позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 15.12.2010 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Ільків Микола Миколайович , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001100, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ПАТ «Страхова компанія «Еталон», , адреса: м. Київ, вул. Гарматна, 8, а/с 12.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06 травня 2021 року.

Головуючий суддя: А.В. Чалий