Єдиний унікальний номер: 379/765/20
Провадження № 2-о/379/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Таращанська міська рада Білоцерківського району Київської області та Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (ЦМУ ДМС) про встановлення факту постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності в Україні 24.08.1991 року та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з даною заявою і просить суд встановити факт того, що вона постійно проживала на території України - АДРЕСА_1 ) з 1979 року по теперішній час, в тому числі станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що з 17 березня 1992 року вона була зареєстрована по АДРЕСА_2 . Дата зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою заявниці невідома, оскільки зняття з реєстрації відбулося без її відому та згоди, дана обставина підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, видана управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області від 12.06.2020 року № 15.2-03/930.

З 1998 року по даний час ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

В 2019 році вона виявила у себе відсутність паспорта громадянина України, який не отримувала через часті тривалі проблеми в особистому житті та із тривалими розладами власного здоров`я. Поряд з цим, під час повсякденного побуту та життя в селі необхідність в застосуванні паспорта та документа, що підтверджує особу впродовж цього періоду часу в заявниці не виникала. До територіальних відділів Державної міграційної служби про видачу паспорта громадянина України, заявниця не зверталася, так як не виникала потреба пред`явлення паспорта до органів влади.

Заявниця в судовому засіданні свої вимоги підтримала повному обсязі та просила задовольнити її заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не з`явився, належно повідомлений про розгляд справи, подав заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Представник заінтересованої особи: Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області Калініченко Т.В. в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечувала.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що знає заявницю з 2000-х років. Вона спочатку жила в м. Біла Церква на вул. Свердлова, навчалась в 15-й школі. Років п`ятнадцять вона переїхала в Улашівку і живе по даний час в Улашівці.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що знає заявницю більше 20 років. В Улашівці заявниця проживала з чоловіком.

Суд, заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу положень Закону України "Про громадянство України", Указу Президента України від 27 березня 2001 року "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України на певний час.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (24 серпня 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цих Кодексом.

Судом встановлено, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Біла церква Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1376, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 6.12.2019 року Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

З 01.09.1979 року по 31.05.1987 року ОСОБА_1 навчалась в Білоцерківській середній школі №15, що підтверджується довідкою виданою Білоцерківським НО №ЗОШ І-ІІ ст. №15 дитячо-юнацький спортивно-оздоровчий клуб» Білоцерківської міської ради Київської області від 15.06.2020 року №44.

Відповідно до довідки від 15.03.2021 № 80 ОСОБА_1 навчалась у Білоцерківському СПТУ № 12 з 01.09.1987 по 01.07.1989 на денній формі навчання за професією кравець верхнього чоловічого одягу.

З 1998 року по даний час ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . Дана обставина підтверджується актом № 414 від 23.12.2019 про обстеження житлово-побутових умов проживання жительки села Улашівка Білоцерківського району Київської області ОСОБА_1 , виданим виконавчим комітетом Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області (Таращанська міська рада Білоцерківського району Київської області) та довідкою № 240 від 24.06.2020 року, виданою виконавчим комітетом Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області

Окрім того, факт проживання заявниці в 1991 році на території України стверджується довідкою № 300 від 11.03.2021, виданою комунальним некомерційним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №3». А саме, що ОСОБА_1 працювала в Білоцерківському шкірно-венерологічному диспансері дезінфектором з 10.10.1990 року по 01.12.1995.

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема: постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України. Особи, є громадянами України з 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянств України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 2 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянин колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1999 року.

У пункті 44 вказаного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» умовою прийняття до громадянства України є, зокрема, безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявниці для набуття громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що судом беззаперечно встановлений факт проживання заявниці ОСОБА_1 на території України, починаючи з 1979 року по даний час, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт проживання останньої в Україні станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 3, 10-13, 19, 69,77, 78, 81, 209, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву про встановлення особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлення факту постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» 13.11.1991 року - задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП відсутній, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , постійно проживала на території України ( АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ) з 1979 року по теперішній час, в тому числі станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін