Справа № 443/1707/19 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 22-ц/811/3109/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м.Львів

Справа № 443/1707/19

Провадження № 22ц/811/3109/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області, постановлену у м. Жидачеві 14 вересня 2020 року у складі судді Павліва А.І.,

у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

9 грудня 2019 року позивач звернувся з цим позовом.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської областівід 14 вересня 2020 року позовну заяву повернуто ОСОБА_6 .

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_6 . Проситьскасувати ухвалу суду. Вважає, що судом першої інстанції неправомірно повернуто йому позовну заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою від 7 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки позовна заява подана з порушенням ст. 175 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали позивач 11 вересня 2020 року подав до суду додаткову позовну заяву та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Суд першої інстанції зазначає, що позивачем не виконано в повній мірі вимоги ухвали суду від 7 вересня 2020 року.

Встановлено, що позивачем при поданні додаткової позовної заяви не зазначено місце проживання чи перебування відповідачів, поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Також, позивачем не зазначено у позовній заяві та не подано доказів, що підтверджують вказані у ній обставини, а також попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого він посилався на тимчасову непрацездатність та наявність на утриманні трьох дітей.

Суд першої інстанції вважав таке клопотання необґрунтованим та відмовив у його задоволенні.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права подати новий позов.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 травня 2021 року.

Головуючий

Судді