Ухвала

Іменем України

11.05.2021 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Тесленко Т. В.

за участю секретаря

судового засідання Климченко А. О.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , представник скаржника адвокат Марченко Галина Іванівна, стягувач ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження головний державний виконавець Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Суми) Даценко Вікторія Василівна, на постанову про накладення штрафу від 05.04.2019,-

Встановив:

05 травня 2020 року до Кобеляцького районного суду звернувся ОСОБА_1 , представник скаржника адвокат Марченко Галина Іванівна, стягувач ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження головний державний виконавець Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Суми) Даценко Вікторія Василівна, зі скаргою на постанову про накладення штрафу від 05.04.2019. Також прохав поновити йому строк на оскарження вказаної постанови.

06.05.2020 ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено справу в судове засідання в порядку виконання справ на 11.06.2020, яке було відкладене на 19.08.2020.

19 серпня 2020 року в судове засідання не з`явилися скаржник ОСОБА_1 та особа, дії якої оскаржуються - головний державний виконавець Даценко В. В., будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи.

Представник позивача адвокат Марченко Г. І. підтримала заявлені вимоги ОСОБА_1 , а заінтересована особа ОСОБА_2 заперечувала проти скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19.08.2020 визнано явку скаржника ОСОБА_1 та особи, дії якої оскаржуються - головного державного виконавця Даценко В. В., до суду обов`язковою для надання особистих пояснень по суті справи та зобов`язано останню прибути до суду з виконавчим провадженням № 41522999, де боржником є ОСОБА_1 .

В подальшому розгляд справи неодноразово було відкладено, в зв`язку з неявкою заявника та особи, дії якої оскаржуються, й ухвала про визнання їх явки до суду обов`язковою не виконана.

Сторони у справі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник скаржника - адвокат Марченко Г. І. прохала задовольнити вимоги скарги. Головний державний виконавець Даценко В. В. прохала суд відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю, зазначивши, що спірна постанова надіслана скаржнику на адресу, вказану у виконавчому документі у відповідності з вимогами ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження", якою передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилаються адресатам простим поштовим відправленням, крім зазначених у п.п. 1-4 ч. 9 ст 71 цього Закону. У разі зміни стороною місця проживання, документи надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Також вказала щодо суті поданої скарги, а саме те, що постанова державного виконавця про накладення зазначеного стягнення є законною як наслідок юридичних фактів, які виникли у минулому та тривають на момент прийняття відповідного правового факту, тому застосовується принцип негайної дії закону в часі.

В скарзі вказано, що предметом звернення ОСОБА_1 є постанова державного вииконавця від 05.04.2019 про накладення штрафу в розмірі 10120,31 грн, що складає 30% від розміру заборгованості зі сплати аліментів, у виконавчому провадженні № 41522999. В зв`язку з тим, що особі скаржника не було відомо про існування такої постанови, то він прохав суд поновити строк на її оскарження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

При вирішені питання щодо можливості прийняття скарги до розгляду в частині вимог поновлення строку на оскарження постанови про накладення штрафу, як пропущеного з поважних причин, встановлено такі обставини.

Згідно з ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

В обґрунтування заявленої вимоги щодо поновлення строку на оскарження постанови про накладення державним виконавцем штрафу на боржника, у якого наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний дохід якої перевищує суму відповідних платежів за два роки і становить 33 734,38 грн, як пропущеного з поважних причин, скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марченко Г. І., зазначає, що він на постійній основі проживає у м. Полтава з червня 2018 року і оскаржувану постанову не отримував, вважає, що це і є поважною підставою для поновлення йому строку на оскарження постанови.

Згідно з ч.2 ст.448 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

За ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст.122 ЦПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

У ст.123 ЦПК України вказано, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Скаржник у своїй скарзі до суду стверджує, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з моменту, коли він не міг працевлаштуватися та не мав жодного доходу, однак і не реєструвався як безробітний. Звернувшись до адвоката Марченко Г. І. за допомогою, яка надіслала запит від 07.04.2020 до Кобеляцького ВДВС щодо надання розрахунку його заборгованості та прохала повідомити розмір штрафних санкцій застосованих до ОСОБА_1 (а.с.4), останній припускав, що строк і розмір заборгованості у нього зростає, а тому можуть бути застосовані до нього, як до боржника, заходи впливу з боку ВДВС. Змінивши місце проживання, про що він вказує у скарзі, ОСОБА_1 не повідомив органи виконавчої служби про це, а тому всі повідомлення щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів надходили на адресу, що вказана у виконавчому листі.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» до обов`язків боржника належить:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається зі скарги, скаржник зазначає про поважність причин пропуску як незнання про існування спірної постанови про накладення штрафу за несплату аліментів, однак суд не розцінює це поважною причиною, в зв`язку з чим підстави для його поновлення відсутні.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Відповідно до ч.7 ст.127 ЦПК України, про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася з відповідною заявою.

Згідно з ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається з закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що скаржником пропущено строк звернення до суду зі скаргою на постанову про накладення штрафу від 05.04.2019, то скаргу ОСОБА_1 , представник скаржника адвокат Марченко Галина Іванівна, стягувач ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження головний державний виконавець Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Суми) Даценко Вікторія Василівна, на постанову про накладення штрафу від 05.04.2019 потрібно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.ст.10, 120, 122, 123, 126, 127, 257, 260, 448, 449, 450 ЦПК України, суд, -

Постановив:

У задоволенні вимоги скаржника ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марченко Галина Іванівна, про поновлення строку на оскарження постанови головного державного виконавця Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Суми) Даценко Вікторії Василівни про накладення штрафу від 05.04.2019 - відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 , представник скаржника адвокат Марченко Галина Іванівна, стягувач ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження головний державний виконавець Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Суми) Даценко Вікторія Василівна, на постанову про накладення штрафу від 05.04.2019 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до або через відповідний суд.

Суддя