Справа № 369/9909/21
Провадження №4-с/369/128/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року м. Київ

23 листопада 2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Ільченко В.Є.,

за участі

скаржника ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця, особа, на незаконні дії і бездіяльність якої подається скарга, старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби ЦМУ МЮ м. Києва Хайдарі Р.Р., боржник ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця, особа, на незаконні дії і бездіяльність якої подається скарга, старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби ЦМУ МЮ м. Києва Хайдарі Р.Р., боржник ОСОБА_2 , посилаючись на те, що 01 червня 2021 року державний виконавець Хайдарі Р.Р. виніс незаконну постанову про закінчення ВП № 58107694, хоча перевірка виконання не проводилась, акт за результатами перевірки не складений.

31 травня 2021 року та 15 липня 2021 року він поштою відправив заяву до державного виконавця Хайдарі Р.Р. про скасування незаконної постанови та виконання виконавчих дій.

Однак, було допущено бездіяльність-виконавчі дії не було здійснено.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив скасувати незаконну постанову державного виконавця Хайдарі Р.Р. про закінчення № 58107694, оскільки перевірки виконання рішення суду не було здійснено та зобов`язати державного виконавця у ВП № 58107694 систематично здійснювати перевірки виконання рішення суду (на підставі ч. 2 ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав і просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 скаргу не визнав і заперечував проти її задоволення.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, з`ясувавши дійсні обставини та оцінивши зібрані в справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою про відкриття виконавчого провадження від 30 січня 2019 року ВП № 58107694 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ткачуком Б.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 369/5294/16-ц, виданого 09 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та участі у його вихованні, у визначений судом час.

Відповідно до Постанови про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем, при примусовому виконанні Виконавчого листа № 369/5294/16-ц, виданого 09 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 369/5294/16-ц, виданого 09 січня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та участі у його вихованні, у визначений судом час, закінчено з посиланням на вимоги п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з наявних матеріалів справи, боржником у вказаному виконавчому провадженні ВП № 58107694 є ОСОБА_2 , стягувачем є ОСОБА_4 .

Слід зазначити, що згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, з послідуючими змінами та доповненнями, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В поданій скарзі ОСОБА_1 просив скасувати незаконну постанову державного виконавця Хайдарі Р.Р. про закінчення ВП № 58107694, оскільки перевірки виконання рішення суду не було здійснено, та зобов`язати державного виконавця у ВП № 58107694 систематично здійснювати перевірки виконання рішення суду (на підставі ч. 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження).

Однак, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, за правилами вказаної норми Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено судом, скаржник ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження ВП № 58107694, а саме ні боржником, ні стягувачем, і тому суд дійшов висновку, що його права ніяким чином не порушені зверненням до суду із даною скаргою, і тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 12, 81, 447, 451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця, особа, на незаконні дії і бездіяльність якої подається скарга, старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби ЦМУ МЮ м. Києва Хайдарі Р.Р., боржник ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Л.М. Ковальчук