Острозький районний суд Рівненської області
Справа № 567/558/21
Провадження 2-н/567/38/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12.05.21 м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання

в с т а н о в и в :

ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» звернулося в Острозький районний суд Рівненської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 2941,64 грн. заборгованості за спожитий природний газ.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу, а згідно п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження якщо настала смерть фізичної особи, до якої пред`явлено позов, якщо спірні відносини не допускають правонаступництва.

У відповідності до ч.5 ст.165 ЦПК України, суд звернувся до Острозької міської ради Рівненської області з запитом щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника (з запитом про реєстрацію місця проживання та інші персональні данні, які містяться в реєстрі територіальної громади) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання зазначеного запиту виконавчий комітет Острозької міської ради Рівненської області повідомив, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть №28 від 27.12.2017).

Згідно ст.46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а відповідно до ст.47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 4 ст.25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Виходячи із зазначених правових норм вбачається, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої, відповідно до вимог ч.4 ст.25 ЦК України, припинилася.

За положеннями статей 46, 47 ЦК України, у разі встановлення під час судового розгляду факту пред`явлення позову до померлої особи, формальні підстави для застосування судом положень ст.55 ЦПК України та залучення правонаступників відсутні у зв`язку з тим, що підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку.

Зважаючи на зазначене, а також беручи до уваги те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, у видачі судового наказу слід відмовити.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред?явлення позову в суд за такою вимогою.

При вирішенні заяв поданих в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд лише перевіряє чи з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, тобто досліджує питання безспірності заборгованості.

Строк загальної позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, встановлений тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Із доданої до заяви про видачу судового наказу довідки про фінансовий стан ОСОБА_1 вбачається, що станом на квітень 2018 року заборгованість за послуги газопостачання вже становила 3533 грн. 06 коп.

Судом встановлено, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість за послуги з газопостачання, що є щомісячним платежем та про порушення свого права заявник дізнався в момент чергової несплати боржником суми за надані послуги, тому з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу лише 29.04.2021, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу в порядку п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Відповідно ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Зі змісту заяви та поданих документів вбачається, що заявник звернувся з вимогами про стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності, що потребує додаткового дослідження в порядку позовного провадження, які взаємопов?язані з вимогами заявленими в межах строку позовної давності, а тому зобов`язання боржника не можуть вважатися безумовними та підлягають доказуванню разом з пред`явленою до стягнення грошовою сумою.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявні підстави для відмови у видачі судового наказу і з цих підстав.

Керуючись п.п.4, 5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити ТОВ "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Грушевського академіка, 24 ) у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.