Дата документу 29.04.2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Честнєйшої Ю.О.,

за участі секретаря Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Літути Сергія Вікторовича про закриття провадження у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «№50», в інтересах якого діє голова кооперативу Д`якова Наталія Вікторівна та адвокат Ігнатов Євген Євгенович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участю:

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла позовна заява Обслуговуючого кооперативу «№50», в інтересах якого діє голова кооперативу Д`якова Наталія Вікторівна та адвокат Ігнатов Євген Євгенович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2019 по 01.01.2021 у сумі 3389,34 грн. та судових витрат на загальну суму 4270,00 грн. з яких: 2270 грн. витрати на сплату судового збору та 2000 грн. - витрати на оплату правничої допомоги.

Ухвалою суду від 09.02.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.03.2021 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Літути С.В. надійшла заява про закриття провадження у справі, яка обґрунтована тим, що предметом спору є стягнення з колишнього члена ОК № 50 ОСОБА_1 заборгованості із членських внесків, які повинні бути направлені на витрати з утримання будинку та прибудинкової території, а не заборгованості з житлово-комунальних послуг тому, зазначений спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Літута С.В. заяву про закриття провадження у справі підтримав в повному обсязі за зазначеними у ній доводами та підставами, просив задовольнити.

У судовому засіданні представники позивача проти закриття провадження у справі з підстав, зазначених представником відповідача, заперечували посилаючись на те, що предметом спору є стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги, а не заборгованості із членських внесків, оскільки вона не є членом ОК № 50, а тому зазначений спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з частинами першою та третьою статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Власник корпоративних прав бере участь у капіталі господарської організації, а реалізація правомочностей, які надаються власнику корпоративних прав, надає йому можливість впливати на діяльність господарської організації.

Відповідно під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

При цьому, в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів зазначено, що не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших суб`єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Таким чином, з урахуванням викладеного, враховуючи суб`єктний склад учасників, характер спору, що виник між сторонами, який не є спором, що пов`язаний діяльністю, управлінням та припиненням діяльності товариства, а стосується заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг, тому суд доходить висновку, що даний спір не носить характер корпоративного та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-4, 186, 255, 257, 261-263, 462 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Літути С.В. про закриття провадження у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «№50», в інтересах якого діє голова кооперативу Д`якова Наталія Вікторівна та адвокат Ігнатов Євген Євгенович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 квітня 2021 року.

СУДДЯ: