Єдиний унікальний номер справи: 225/6688/20
Номер провадження: 2/225/163/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29 квітня 2021 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Луньова Валентина Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, про визнання права власності на недоотриману суму пенсії в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Уповноважений представник позивача - адвокат Луньов Валентин Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 05.10.2020 року №б/н та ордеру серії ДН №122265 від 05.10.2020 року, звернувся до суду з позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права власності на недоотриману суму пенсії в порядку спадкування в розмірі 14 000,00 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії.

06.03.2020 року позивач звернулась до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про виплату недоотриманої матір`ю позивача - ОСОБА_2 , пенсії. Виплата відповідачем позивачеві недоотриманої її матір`ю за життя суми пенсії за період не більше трьох років з дня звернення стало приводом для звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 18.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання, в ході якого у відповідача витребувано довідку про розмір нарахованої, прот е не виплаченої суми пенсії за весь період знаходження померлої ОСОБА_2 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України. Ухвалою суду від 22.04.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті 29.04.2021 року.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим в задоволенні останніх просить відмовити, розглянувши справу за його відсутності.

На вимогу суду відповідачем надано довідку станом на 11.03.2021 року, згідно з якою розмір призначеної, проте, не виплаченої померлій ОСОБА_2 суми пенсії за період з 24.06.2016 року (з моменту постановлення на облік в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області) по листопад 2019 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що становить 14 056,89 грн.

Позовні вимоги, з огляду на надання відповідачем довідки на вимогу суду, позивачем не уточнювались.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, судом встановлено наступне:

між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ст. 5, ст. 12 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №881, що видане Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 12.12.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Горлівка, Донецької області, Україна (а.с.10).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю позивача - ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , що видане Калінінським районним у місті Горлівці відділом державної реєстрації 05.03.2020 року, актовий запис №351 (а.с.9).

06.03.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою №1042 про виплату недоотриманої матір`ю позивача - ОСОБА_2 , суми пенсії (а.с.39).

Як вбачається з довідки Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №б/н станом на 11.03.2021 року, розмір призначеної і фактично отриманої ОСОБА_2 за життя пенсії становить 9 822,92 грн. за період серпень 2019 року - листопад 2019 року.

В свою чергу, згідно даної довідки, за розпорядженням начальника управління Пенсійного фонду України Донецької області Федченко О.В. ід 06.03.2020 року, позивачу було виплачено недоотриману її матір`ю - ОСОБА_2 , за життя пенсію в розмірі 59 706,44 грн. за період з березня 2017 року по липень 2019 року, тобто за три роки з дати звернення з заявою до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Розмір же призначеної, проте не виплаченої за життя ОСОБА_2 суми пенсії період з 24.06.2016 року по 04.03.2017 року складає 14 056,89 грн. (а.с.40,52).

Відмовляючи у виплаті позивачеві (спадкоємиці) 14 056,89 грн. призначеної, проте не отриманої пенсіонеркою (спадкодавицею) за життя суми пенсії, відповідач керувався ч.1 ст.46, ч.3 ст. 52 Закону України "Про загальноообов`язкове державне соціальне страхування", за якими нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного:

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Положення ч.ч.2,3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії у відповідності до положень ст.1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

За таких підстав, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала за життя ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 14 000 грн. 00 коп.

Враховуючи результат вирішення спору, а також, наявність доказів сплати судового збору позивачем у справі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача - адвоката Луньова Валентина Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, місто Торецьк, вулиця Дружби, 26, ), про визнання права власності на недоотриману суму пенсії в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом недоотриману суму пенсії в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп., що належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням вимог п. 15.5 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 11.05.2021 року.

Суддя О.В. Довженко