Справа № 584/125/21
Провадження № 2/584/209/21
РІШЕННЯ

Іменем України

26.04.2021 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Зікрати Я.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Цокало Т.М. звернулася до суду з зазначеним позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 , який обгрунтовувала тим, що з сайту Єдиного реєстру виконавчих проваджень позивач ОСОБА_1 дізналася про те, що за виконавчим написом від 13.08.2019 № 1739, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., з позивача як з боржника стягується на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 61338,70 грн.

За виконавчим провадженням № 59994605 від 09.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. звернено стягнення заборгованості на дохід позивача, який вона отримує від Фермерського господарства «Натон».

В той же час, стягнуті суми за виконавчим написом № 1739 від 13.08.2019 не мають нічого спільного з умовами договору.

При цьому боржнику не було направлено жодного доказу про те, що що правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства "Альфа-Банк" стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста", правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал".

Зазначені обставини також не містять і матеріали виконавчого напису.

Враховуючи, що матеріали виконавчого напису не містять виписки по банківському рахунку позивача, незрозуміло, чи отримувала вона кошти від Акціонерного товариства "Альфа-Банк", а також відсутні докази, що позивач мала спеціальний платіжний засіб.

Тобто, заборгованість за зазначеним виконавчим написом є спірною, оскільки вона не підтверджена жодним доказом.

Виконавчий напис, виданий приватним нотаріуом Гамзатовою А.А. на підставі п. 1 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконачих написів нотаріусів, затперджених постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, тобто було використано пункт, в якому говориться про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку).

В той же час, кредитний договір № 490926568 від 06.11.2014 не є нотаірально посвідченим, отже нотаріус невірно застосував зазначену норму права для вчинення спірного виконавчого напису як підставу його вчинення.

Таким чином, є достатні підстави вважати спірний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням вимог законодавства, та таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. № 1739, вчинений 13.08.2019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованості, таким, що не підлягає виконанню. Також просила стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору в розмірі 454 грн. та 908 грн. та судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000 грн.

Відповідачем подано відзив на позову заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилався на те, що для вчинення виконавчого напису відповідчем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка свідчила б про протилежне. Законодавстом не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім того, відповідач зазначав, що до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату.

Представником позивача подано заперечення на відзив, в яких остання просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та при цьому зазначала, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно не обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, а перевіряти доводи боржника в повному обсязі й встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, просила стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору в розмірі 454 грн. та 908 грн. та судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 9000 грн.

Ухвалою суду від 03.02.2021 за заявою представника позивача судом вжито заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою суду від 08.02.2021 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій остання просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових пояснень щодо позову та відзиву не подали.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом установлено, що 06.11.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 490926568 (а.с. 19).

Відповідно до п. 2 вказаного договору Банк надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: сума Кредиту, валюта Кредиту 16086,32 грн. (п. 2.1. Договору); процентна ставка за користування Кредитом 39,9 % річних, тип процентної ставки фіксована (п. 2.2. Договору); дата остаточного повернення Кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків 07.11.2019 (п. 2.3. Договору).

Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. 13.08.2019 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1739, за яким нотаріусом звернено стягнення з ОСОБА_1 , як боржника за кредитним договором за № 490926568 від 06.11.2014 за період із 16.01.2019 по 30.07.2019, у сумі 61338,70 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 16086,32 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 26842,86 грн.; строкової заборгованості за сумою кредиту - 1071,24 грн.; строкової заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом 7338,28 грн.; строкової заборгованості за штрафами і пенями 10000,00 грн.; а також за вчинення виконавчого напису нотаріусом 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 61988,70 грн. (а.с.25).

Спірний виконавчий напис був виданий стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал», який як указано в оспорюваному виконавчому документі, є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16.01.2019.

На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 1739 від 13.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. постановою від 19.09.2019 у виконавчому провадженні № 59994605 було звернено стягнення на доходи позивача, які вона отримує від Фермерського господарства «Натон» (а.с.23).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку.

Додана позивачем до позову копія кредитного договору № 490926568 від 06.11.2014 не є нотаріально посвідченим договором, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувалася пунктом 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Гамзатова А.А. 13.08.2019 не мала права керуватись цим пунктом Переліку.

За таких обставин, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження набуття права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 490926568 від 06.11.2014 та належних і допустимих доказів того, що борг позивача за вказаним договором за період з 16.01.2019 по 30.07.2019 склав 61338,70 грн.

Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Альфа-Банк» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Факторингу 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», правонаступником якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги 16-01/19/1 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с.25).

Матеріали справи, у тому числі спірний виконавчий напис не містять посилань на укладення з ОСОБА_1 кредитного договору № 490926568, за яким відповідач набув право вимоги до позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач, який заперечив проти позову, не надав відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України доказів обставин, на які він посилається у відзиві, та не довів набуття прав кредитора за кредитним договором № 490926568 від 06.11.2014 на підставі Договору про відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16.01.2019.

Відповідачем не було надано суду належних доказів щодо наявності у позивача простроченої заборгованості за кредитом, не надано обґрунтованого розрахунку загальної суми заборгованості у розмірі 61338,70 грн., не доведено період нарахування відсотків та розмір застосованої відсоткової ставки.

Отже, з огляду на викладене суд дійшов висновку, що для вчинення оспорюваного виконавчого напису відповідачем не було надано належних документів на підтвердження безспірної заборгованості за кредитним договором № 490926568 від 06.11.2014, оскільки надані ТОВ ««ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» документи не відображають повно і всебічно інформацію чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, чи здійснював боржник оплату по кредиту, не довів дійсний розмір заборгованості та підстави заміни кредитора за кредитним договором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, заявлений позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню.

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України).

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. за подання позову немайнового характеру та в сумі 454 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову, а тому враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги № 221/05-11-2020 від 05.11.2020, додаткову угоду до договору (загальна сума гонорару 8000 грн.); ордер серії ВІ № 1031079 від 28.01.2021; копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2424; Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 від 28.01.2021, детальний опис робіт (наданих послуг) від 28.01.2021; квитанцію № 218 від 27.01.2021 про сплату позивачем адвокату Цокало Т.М. гонорару у розмірі 8000 грн. (а.с.34-40).

При цьому, в Акті приймання-передачі наданої правничої допомоги № 01 від 28.01.2021 представник позивача адвокат Цокало Т.М. надала детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, які узгоджуються з матеріалами справи.

Вказані докази підтверджують факт понесення позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 8000 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін суд дійшов висновку, що витрати, заявлені позивачем, пов`язані з розглядом справи, розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Доводи відповідача про завищення розміру витрат на правничу допомогу, невідповідність розміру гонорару ринковим цінам на адвокатські послуги на переконання суду є не обгрунтованими. Аналіз витраченого адвокатом часу, ураховуючи спірні обставини подання відповідачем заперечення проти позову, у загальній кількості є достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи. Звернення стягнення на доходи позивача на підставі оспорюваного виконавчого напису також вимагало часу на підготовку заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 8000 грн. і підстави зменшення розміру указаних витрат відповідачем не доведено.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1739, вчинений 13.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (, місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз, 5 Б, м. Київ) заборгованості у розмірі 61338 (шістдесят одна тисяча триста тридцять вісім) грн. 70 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (, місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз, 5 Б, м. Київ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) суму сплаченого нею судового збору у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп. та понесені нею витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 05.05.2021.

Суддя С.М.Токарєв