441/1429/20 2/441/117/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

секретаря судового засідання Цап І.М.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулись до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що остання є спадкоємцем ОСОБА_2 яка отримувала при житті кредит.

На 26.08.2020 заборгованість за кредитом у спадкодавця - 6562 грн. 05 коп., які позивач просить стягнути, також просить покласти на відповідачку судовий збір.

Ухвалою суду від 22.10.2020 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд у порядку загального позовного провадження.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, просила в позові відмовити з огляду на те, що померла ОСОБА_2 хоч і є її сестрою, проте спадщину вона не приймала, оскільки є спадкоємці першої черги, зі спадкодавцем вона не проживала, має свій будинок про що надала підтверджуючі документи. В судовому засіданні позов не визнала посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України(далі - Кодекс) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

На підтвердження особи відповідача позивачем долучено копію паспорту відповідача. Водночас, спростовуючи доводи позивача, відповідачка подала до суду копію будинкової книги та довідку Шоломиницької сільської ради Городоцького району з яких вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживала та не була зареєстрована за місцем проживання відповідачки. До кола спадкоємців першої черги вона не входить. Тому прав на спадщину після смерті ОСОБА_2 - ОСОБА_1 немає.

За таких обставин, ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи в зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

За приписом частини другої статті 51 Кодексу якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача, банком клопотання про залучення до участі у справі належного відповідача не заявлялось, тому позов не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 10, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складено 28.04.2021.

Адреси сторін:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" - м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д;

відповідач: ОСОБА_1 - прож. у АДРЕСА_1 .

Суддя Яворська Н.І.