16 квітня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді - Таран Н.Г.
секретаря судового засідання - Величко Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав,
Позивач Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації перебуває неповнолітня дитина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері - ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини.
Ухвалою суду від 03.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження.
Ухвалою суду від 09.12.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. На адресу суду надала Висновок від 21.08.2020 року №102102/37-5742, Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, на які покладені повноваження Органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Просила задовольнити позові вимоги та проводити розгляд справи у її відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не відомі.
Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідача та винести заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітнього - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
12.11.2019 року згідно акту сектору ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП у м. Києві неповнолітнього було доставлено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 виконавчого органу Київської міської ради, де він перебуває по теперішній час.
Спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації неодноразово було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав неповнолітній з матір`ю ОСОБА_2 , для з`ясування обставин, але спеціалістам двері ніхто не відчинив.
ОСОБА_2 попереджено, що питання про повернення дитини у родину можливе за умови створення нею належних умов для проживання дитини, надання підтвердження про отримання самостійного доходу та проходження реабілітації від наркотичної залежності. Проте, рекомендацій мати дитини не виконала.
27.07.2020 року до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що він надає згоду на позбавлення батьківських прав його матері ОСОБА_2 .
Відповідно до листа Центру соціально - психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за період перебування неповнолітнього ОСОБА_1 в закладі, мати ОСОБА_2 , відвідувала сина лише один раз, а саме 31.12.2019 року, з того часу мати не з`являється та на зв`язок не виходить.
Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення матері до своїх батьківських обов`язків.
Згідно пунктів 14, 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», після звільнення з місць позбавлення волі, батьки, протягом двох місяців, повинні звернутись до служби у справах дітей щодо вирішення питання про повернення дитини у біологічну сім`ю.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інших заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також інших документів, які стосуються справи.
Так, згідно Висновку від 21.08.2020 року №102102/37-5742, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на які покладені повноваження Органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини, відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду.
Стаття 179 СК України вказує на те, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 8 ст. 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (стаття 183 СК України).
Відповідно до ст. 186 СК України, контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці . У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України
З матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, яка злісно ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомостей про незадовільний стан її здоров`я суду не надано. Крім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що у неї є інші діти, окрім неповнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також не надано доказів на підтвердження того, що на її утриманні перебувають непрацездатні особи.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1680,00 грн. в дохід держави.
Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.19, 150, 164, 165, 166, 179, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. п. 15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів її доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Аліменти на утримання неповнолітнього - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Зобов`язати Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 1680,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Суддя: Н.Г. Таран