Справа № 552/3594/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

учасники справи та їхні представники:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Огієнко Юлія Вікторівна,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Божко Тетяна Борисівна,

третя особа - виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради,

третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві посилалась на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалось, тому рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 березня 2016 року шлюб між ними розірвано. З відповідача на її користь вказаним рішенням було стягнуто аліменти на утримання сина.

Після розірвання шлюбу, і до часу призначення позивачу покарання у виді позбавлення волі, а саме до 03 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 без будь-яких причин не здійснив жодної виплати аліментів на утримання дитини, не вітав дитину хоча б в телефонному режимі зі святами, з Днем народження. Не цікавився здоров`ям сина, його моральним та духовним станом. Не цікавився чим його дитина харчується, як одягається, в яких умовах проживає і чи потребує допомоги.

Відповідач не спілкується з дитиною взагалі.

Тому, зазначаючи, що батько - відповідач по справі - ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 07 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подав.

Ухвалою суду від 28 серпня 2020 року за клопотанням третьої особи - виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача залучено Службу у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (т.1 а.с. 59).

Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача, зобов`язано Службу у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надати письмовий висновок щодо розв`язання спору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, наявності або відсутності підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також задоволено клопотання представника позивача про виклик в судове засідання свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 , доручено Полтавському місцевому центру з надання безоплатної правової допомоги призначити адвоката відповідачу ОСОБА_2 при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (т.1 а.с. 83).

Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року задоволено клопотання відповідача про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_7 (т.1 а.с.133).

Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року за клопотанням Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради замість Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (т.1 а.с.173).

Зобов`язано третю особу Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надати письмовий висновок щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Крім того, ухвалою суду від 24 березня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача про доручення до матеріалів справи додаткових доказів. Також задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т.1 а.с. 225-228).

Також судом задоволено клопотання відповідача про забезпечення його участі в судовому засіданні в режимі відео конференції з Державною установою «Полтавська виправна колонія №64».

Інші заяви по суті спору або клопотання від учасників справи до суду не надходили.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини, та просили позов задовольнити, позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після оголошеної судом перерви позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_11 в судовому засіданні проти позову заперечили, у його задоволенні просили відмовити..

Треті особи - виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради та Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернулись до суду з клопотаннями про розгляд справи за відсутності їх представників.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Суд, заслухавши учасників справи та їх представників, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 грудня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьком є ОСОБА_8 , матір`ю - ОСОБА_1 (т.1 а.с.8).

Рішенням Київського районного суду м.Полтави у справі №552/48/16-ц від 01 березня 2016 року, яке набрало законної сили 14 березня 2016 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 січня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.9).

02 травня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зареєстровано шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вона змінила прізвище на « ОСОБА_14 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 02 травня 2020 року (а.с.15).

Таким чином на час розгляду справи прізвище, ім`я та по батькові матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 .

Як підтверджується вироком Київського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2019 року у кримінальній справі №552/3068/19 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.2 ст.186 КК України, який набрав законної сили 11 червня 2020 року, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та засуджений до порання у виді позбавлення волі на строк три роки. Вказаним вироком визначено початок строку відбуття покарання - 08 квітня 2019 року (а.с. 24-27, 40-43).

Таким чином встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 08 квітня 2019 року перебуває під вартою.

На даний час відповідач позбавлений волі, відбуває реальне покарання, що суттєво обмежує його у можливості належним чином виконувати свої обов`язки щодо виховання та утримання його дитини.

Тому при розгляді справи суд виходить з даних щодо виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до його малолітнього сина - ОСОБА_3 лише до того часу, як він був позбавлений волі, тобто до 08 квітня 2019 року.

Під час розгляду справи судом встановлено, що після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач вихованням свого сина ОСОБА_3 не займався, обов`язку щодо готування дитини до самостійного життя не виконував, про дитину не піклувався, взагалі не цікавився життям сина.

Крім пояснень позивача викладене підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, в тому числі:

розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 30 червня 2020 року №62394, виконаним Київським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 за аліментами на утримання сина - ОСОБА_3 за період з січня 2016 року по червень 2020 року становить 106316,77 грн. При цьому з вказаного розрахунку вбачається, що в період до взяття ОСОБА_2 під варту (з січня 2016 року по квітень 2019 року) аліменти на утримання дитини ним також не сплачувались жодного разу (т.1 а.с.10-11);

показаннями свідка ОСОБА_4 , який суду пояснив, що є батьком ОСОБА_1 . Свідок пояснив, що дочка з онуком ОСОБА_3 проживали разом з ним. Відповідач утриманням та вихованням свого малолітнього сина не займався, аліменти не сплачував. Жив лише для себе, грав в автомати. До дитини він не приїздив. Приїздив лише його брат та батько на День народження дитини, а ОСОБА_2 не приїздив. Перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив;

показаннями свідка ОСОБА_18 , яка суду пояснила, що є матір`ю ОСОБА_1 . Після розлучення з її дочкою відповідач взагалі не спілкувався з дитиною, до дитини не приїздив, участі у вихованні дитини не приймав, утриманням дитини не займався. Дочка інколи телефонувала до нього, просила допомоги, але він відмовляв. Приблизно до трьох років дитина згадувала батька, а потім перестала. Перешкод у спілкуванні відповідачу з дитиною ніхто не чинив, але він сам з дитиною не спілкувався;

показаннями свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що проживає по сусідству з позивачем та її батьками. Свідок підтверджує, що ОСОБА_2 бачив до народження ОСОБА_3 , після того - не бачив. Свідок також повідомив, що в його присутності ОСОБА_3 називав татом свого діда ОСОБА_4 , оскільки свого батька не бачив, він до дитини не приходив;

показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду повідомила, що з 2017 по 2018 рік вони з ОСОБА_2 проживали разом. За цей час відповідач не підтримував жодних зв`язків з дитиною, не проявляв будь-якої ініціативи щодо дитини, не гуляв з нею. Коштів на утримання дитини позивачу не надавав. Свідок купила іграшку для того, щоб відповідач подарував сину на Новий рік. Але навіть цю іграшку сину він не передав. За весь час, що вона проживала з відповідачем, він лише один раз спілкувався з сином. Того разу вони їхали в автомобілі, побачили дитину, яка гуляла, зупинилися і ОСОБА_2 підійшов до дитини. Рідні ОСОБА_2 говорили, що ОСОБА_1 не дозволяє спілкуватись з дитиною, але відповідач будь-якої ініціативи з цього приводу не проявляв;

даними висновку органу опіки та піклування, Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради від 25 березня 2021 року № 215 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.241-242).

Показаннями свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також не підтверджується належне виконання батьком своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, ОСОБА_3 .

Так, свідок ОСОБА_7 повідомила про наявність конфлікту з батьками позивача. Зазначила, що з чужих слів знає про погрози ОСОБА_4 розправою всій сім`ї відповідача, якщо вони приходитимуть до дитини. Але, як вбачається з показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , та ця обставина визнавалася сторонами, ОСОБА_8 , який є братом відповідача, вільно приходив до дитини на День народження чи інші свята, приносив подарунки від себе та своїх рідних, спілкувався з дитиною.

При цьому, жоден із допитаних свідків не повідомив про будь-які факти, коли б ОСОБА_8 прийшов до дитини та йому б позивач чи інші особи відмовили у допуску в приміщення до дитини чи не дозволили б спілкуватися.

Показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що відповідно є матір`ю та братом відповідача, підтверджується тільки наявність конфлікту відповідача ОСОБА_2 з батьком позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

При цьому жоден із допитаних свідків не повідомив, що мати дитини - ОСОБА_1 якимось чином чинила перешкоди відповідачу в спілкуванні з дитиною.

Як вбачається з пояснень відповідача, і вони в повній мірі підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , після розірвання шлюбу між сторонами у 2016 році і до ув`язнення відповідача у 2018 році, його допомога в утриманні дитини носила епізодичний характер.

До такого висновку суд приходить, враховуючи показання вказаних свідків про те, що кошти та подарунки не тільки від відповідача, але і від інших родичів вони передавали дитині через брата відповідача - ОСОБА_8 , який до дитини приходив лише декілька разів на рік, в основному на свята - День народження, Новий рік.

В той же час дитина потребує догляду, виховання та утримання щоденно.

Свідок ОСОБА_8 також повідомив, що після розлучення позивач дозволяла відповідачу зустрічатися з дитиною, а потім заборонила. Про це він знає зі слів батьків та брата.

Але, як повідомила суду свідок ОСОБА_9 , яка з 2017 по 2018 рік проживала разом з відповідачем, відповідач не підтримував жодних зв`язків з дитиною, не проявляв будь-якої ініціативи щодо дитини, не гуляв з нею, коштів на утримання дитини позивачу не надавав.

Таким чином судом не встановлено будь-яких перешкод у виконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_3 . Конфлікт, який виник у відповідача з батьками позивача також суд не розцінює як перешкоду для виконання батьківських обов`язків. Вказаний конфлікт відповідач лише використовує на виправдання свого ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Крім того, відповідач до органів опіки та піклування з приводу наявності таких перешкод не звертався, не просив сприяти в їх усуненні.

На підставі викладеного судом встановлено, що батько дитини - відповідач у справі ОСОБА_2 повністю усунувся від виконання обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , таке відношення батька до виконання батьківських обов`язків триває протягом тривалого часу, і таке ставлення відповідача до виховання та утримання своєї малолітньої дитини суд оцінює як ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Вказаний висновок судом зроблено на підставі досліджених доказів, щодо виконання батьківських обов`язків відповідачем лише до його ув`язнення.

Та обставина, що з 08 квітня 2019 року ОСОБА_2 перебуває під вартою, дійсно, в даний час перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дитиною та у виконанні ним своїх батьківських обов`язків.

В той же час, як вбачається з наданих відповідачем в судовому засіданні пояснень, він не використовує доступні йому способи спілкування з сином, як то написати дитині листа, письмово поздоровити з Днем народження.

Відповідно до ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина, ОСОБА_3 .

Оскільки дитина тривалий час (до ув`язнення відповідача) була позбавлена батьківської уваги, на даний час матір`ю дитини створена нова сім`я, і як вбачається з показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_18 дитина в даний час вважає батьком чоловіка його матері, з яким у дитини склалися теплі відносини, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_3 .

Тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.ст.259, 253-255 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав у відношенні малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,

третя особа - Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради, місцезнаходження: м.Полтава, вул. М.Бірюзова, 1/2, .

третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження: м.Харків, вул. Сумська, 78,

Повний текст рішення виготовлений 07 травня 2021 року.

Головуючий О.А.Самсонова