Справа № 569/6883/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., в якій просить визнати протиправними дії (бездіяльність) приватного виконавця про передачу назад до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виконавчого провадження № 60851924 без прийняття до виконання, зобов`язати відкрити виконавче провадження та належним чином і в повному обсязі вчинити виконавчі дії з примусового виконання рішення суду у відповідності до вимог чинного законодавства України, практики ЄСПЛ (рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2012 року у справі № 38773/05 Савіцький проти України та інших) і в силу приписів ч. 1 ст. 453 ЦПК України повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк, з дня одержання, про виконання ухвали постановленої за результатами розгляду скарги.

В обґрунтування скарги покликається на те, що постановою державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павелко Л.М. виконавче провадження № 60851924 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 6 690 грн. 60 коп., а також 130 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, за заявою стягувача було направлено до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., так як в останньої здійснюється виконавче провадження № 63123455 щодо того ж самого боржника. 02 квітня 2021 року ним було отримано поштою лист з постановою приватного виконавця про передачу назад до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виконавчого провадження № 60851924, у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання та (чи) перебування боржника ОСОБА_2 знаходиться за непідвідомчістю приватного виконавця. Вважає дії приватного виконавця протиправними та такими, що мають дискримінаційний характер, по причині, що в неї в межах її підвідомчості зараз здійснюється примусове стягнення коштів за виконавчим провадженням № 63123455 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з того боржника щодо якого ним подано заяву, що підтверджується інформацією з єдиного реєстру боржників.

05 травня 2021 року від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. надійшли пояснення по скарзі, в яких приватний виконавець зазначає, що вимоги скарги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав в ній наведених. Окрім того, уточнив, що просить визнати неправомірними не тільки дії приватного виконавця, а й постанову про передачу виконавчого провадження № 60851924 від 29 березня 2021 року до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з виконання виконавчого листа № 2-2045/10.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань. Про причину неявки суд не повідомили.

Заслухавши стягувача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року на виконання рішення Апеляційного суду Рівненської області, видано виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 4 002 грн. 20 коп., ОСОБА_5 6 699 грн. 60 коп. та ОСОБА_6 1 178 грн., а також по 130 грн. 93 коп., з кожної, в рахунок відшкодування судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із сплатою судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

11 грудня 2019 року постановою про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Павелко Л.М. прийнято до виконання виконавчий лист № 2-2045/10, боржником по якому є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 грудня 2019 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Павелко Л.М. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, здійснено запити до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/фізичними особами-підприємцями, до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє відоме місце роботи, про осіб боржників, які отримують пенсію.

11 грудня 2019 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Павелко Л.М. зроблено запити до Управління Держпраці у Рівненській області, в Головне управління держпродспоживслужби в Рівненській області про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 193227274 від 16 грудня 2019 року у ОСОБА_5 відсутнє нерухоме майно.

Як слідує з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 16 грудня 2019 року, ОСОБА_5 , з 12 серпня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ».

17 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, відповідно до яких прізвище боржника замість « ОСОБА_8 » зазначено « ОСОБА_7 ».

16 грудня 2019 року державним виконавцем здійснено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як слідує з акту державного виконавця від 23 березня 2020 року боржник в смт. Квасилів не проживає, місце проживання не відомо.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 193277430 від 16 грудня 2019 року у ОСОБА_3 відсутнє нерухоме майно.

11 лютого 2021 року стягував ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павелко Л.М. із заявою про передачу виконавчого документа приватному виконавцю Дорошкевич В.Л., оскільки нею успішно здійснюється виконавче провадження № 63123455 щодо ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павелко Л.М. від 01 березня 2021 року виконавчий документ № 2-2045/10 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 690 грн. 60 коп., а також 130 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судових витрат за заявою стягувача було передано до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л.

29 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №60851924 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2045/10, виданого 11 листопада 2011 року Апеляційним судом Рівненської області про стягнення 6 699 грн. 60 коп., а також 130 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судових витрат,.

Також, 29 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про передачу виконавчого документу - виконавчого листа № 2-2045/10, виданого 11 листопада 2011 року Апеляційним судом Рівненської області про стягнення 6 699 грн. 60 коп., а також 130 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, Рівненському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у зв`язку з тим, що згідно з виконавчим документом, на підставі якого здійснюється виконавче провадження встановлено, що місце проживання боржника: АДРЕСА_1 . У виконавчому провадженні № 60851924 не зазначено будь-якої інформації та не здійснено заходів примусу спрямованих на отримання інформації щодо проживання боржника на території округу, в якому приватний виконавець Дорошкевич В.Л. здійснює свою діяльність, а саме виконавчий округ міста Києва.

Разом з тим, як слідує з Єдиного реєстру боржників від 17 березня 2021 року в приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на виконанні перебуває виконавче провадження № 63123455 відносно боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Пункт 6 частини першої статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункт 4 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувачу права вибору - пред`явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац другий частини першої статті 19 цього Закону). Тобто вищевказані положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Абзацом другим частини першої цієї норми передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Положення, викладені у двох абзацах частини першої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», по суті становлять два логічно завершених автономних аспекти регулювання, що відносяться до предмета цієї статті, яка визначає особливості виконання кількох рішень державним або приватним виконавцем залежно від того, до кого надійшли на виконання кілька виконавчих документів щодо одного боржника.

Разом з тим установлене абзацом першим частини першої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» правило щодо виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження тим виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, стосується виключно державних, а не приватних виконавців, тоді як щодо останніх діє правило абзацу другого частини першої цієї ж статті про виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29 вересня 2016 року) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція).

Пункт 14 розділу ІІІ цієї Інструкції регламентує дії державного виконавця у випадках, якщо відкрито декілька виконавчих проваджень відносно одного боржника, та встановлює обов`язок перевірити наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У разі, якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі, якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або ВДВС, виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Згідно із пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

В той же час вказана Інструкція розроблена відповідно до законів України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню (пункт 1 розділу 1 Інструкції).

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог цих законів, та такі, що не можуть їм суперечити, в тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Так, положення Закону України «Про виконавче провадження» не зобов`язують приватного виконавця передавати виконавче провадження, яке перебуває у нього на виконанні, державному виконавцю з тієї підстави, що державний виконавець відкрив перше виконавче провадження щодо одного боржника.

Натомість частина п`ята статті 5 цього Закону допускає передачу виконавчого документа від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої приватному виконавцю лише за заявою стягувача.

Виходячи з наведеного, передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від приватного виконавця до іншого приватного чи державного виконавця може здійснюватися лише за заявою чи згодою стягувача.

Таким чином, головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Павелко Л.М. правомірно 01 березня 2019 року винесено постанову про передачу виконавчого провадження приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. за заявою стягувача.

Суд зазначає, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. прийнявши до виконання 29 березня 2021 року виконавче провадження № 60851924 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2045/10, виданого 11 листопада 2011 року Апеляційним судом Рівненської області про стягнення 6 699 грн. 60 коп., а також 130 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, відповідно до вимог пункту 14, 15 розділу III Інструкції повинна була перевірити наявність чи відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника та вирішити питання про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, враховуючи перебування у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на виконанні виконавчого провадження № 63123455 відносно боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Всупереч вказаним вимогам, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. вказані дії не вчинила.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що наявні підстави визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. щодо передачі виконавчого провадження № 60851924 до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та постанову про передачу виконавчого провадження № 60851924 від 29 березня 2021 року до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з виконання виконавчого листа № 2-2045/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6 699 грн. 60 коп. та 130 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судових витрат. Окрім того, необхідно зобов`язати приватного виконавця розглянути питання про об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з ОСОБА_3 у зведене виконавче провадження.

Разом з тим, скарга в частині зобов`язання приватного виконавця відкрити виконавче провадження до задоволення не підлягає, оскільки виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2045/10, виданого 11 листопада 2011 року Апеляційним судом Рівненської області про стягнення 6 699 грн. 60 коп., а також 130 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судових витрат було відкрито державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Павелко Л.М. її постановою про відкриття виконавчого провадження від 11 грудня 2019 року. Повторно вирішувати питання про відкриття виконавчого провадження після його передачі іншому виконавцю чинним законодавством не передбачено.

Крім того, не підлягає до задоволення скарга в частині зобов`язання приватного виконавця належним чином і в повному обсязі вчинити виконавчі дії з примусового виконання рішення суду у відповідності до вимог чинного законодавства України, практики ЄСПЛ, оскільки згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи без діяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). В даному випадку судом встановлено, що приватним виконавцем не було відповідно до вимог пункту 14, 15 розділу III Інструкції перевірено наявність чи відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника та не вирішено питання про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. розглянути питання про об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з ОСОБА_3 у зведене виконавче провадження, що є належним усуненням допущеного приватним виконавцем порушення (поновлення порушеного права заявника).

Таким чином, скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статями 260, 353, 354, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни задовольнити частково.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни щодо передачі виконавчого провадження № 60851924 до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про передачу виконавчого провадження № 60851924 від 29 березня 2021 року до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з виконання виконавчого листа № 2-2045/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 6 699 грн. 60 коп. та 130 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування судових витрат неправомірними.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віру Леонідівну розглянути питання про об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з ОСОБА_3 у зведене виконавче провадження.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 11 травня 2021 року.

Суддя О.О. Першко