У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року

м. Харків

справа № 638/6548/21

провадження № 2-о/638/199/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Яковлевої В. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Харківська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а но в и в :

05 травня 2021 року ОСОБА_1 , заінтересована особа - Харківська міська рада, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , до шлюбу дівоче прізвище « ОСОБА_3 », яка на день смерті проживала в м. аркові по АДРЕСА_1 . Вона є рідною сестрою матері заявника ОСОБА_4 , до шлюбу дівоче прізвище « ОСОБА_3 », яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сестри мали рідного брата - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Всі вони з дитинства зі своїми батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали в житловому будинку по АДРЕСА_2 . У ОСОБА_2 була єдина донька ОСОБА_8 , яка страдала на психічне захворювання і була визнана недієздатною, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті доньки, її мати ОСОБА_9 відмовилась від прийняття спадщини після доньки на його користь. Була заведена спадкова справа. Також ще при житті ОСОБА_2 склала заповіт стосовно свого майна на його користь. Після смерті ОСОБА_2 він звернувся до 7-ї ХНДК із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Була заведена спадкова справа № 34/2021. При наданні документів з`ясувалось, що відсутнє свідоцтво про народження його матері і тому не підтверджено що мати ОСОБА_8 - ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_4 є рідними сестрами. З Державного архіву була надана відповідь, що до архіву за 1926 рік на зберігання книги реєстрації актів громадянського стану надійшли неповністю. У зв`язку із вищевикладеним нотаріусом 7-ї ХДНК була надана винесена постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, той факт, що він є двоюрідним братом ОСОБА_8 підтверджується рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2009 року.

Оскільки виникнення права на спадщину залежить від виникнення певних фактів звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження; окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, провстановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5).

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Главою 86 ЦК України, а також нормами Закону України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Спори про спадкування підлягають розгляду судами виключно у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі через відсутність підтвердження родинних відносин, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі і через непідтвердження факту родинних відносин, що входить до предмету доказування у даному спорі.

Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами (п.1). Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи з аналізу даних норм процесуального закону цивільні спори (тобто спори з приводу підтвердження, встановлення, поновлення, припинення цивільних прав та обов`язків) розглядаються за загальним правилом в порядку позовного провадження; окреме провадження у цивільному судочинстві, зокрема провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - є виключним з загально встановленого позовного провадження для випадків, коли не можливо визначити відповідача у даних правовідносинах, і коли відсутній спір про право, і право особи є неоспорюваним, але є необхідність підтвердити наявність у особи певного юридичного статусу, який не може бути встановлений у загально визначений спосіб, і якщо законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Тобто, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із заяви вбачається, що вирішення вимог про встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для прийняття спадщини, тобто встановлення даного факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Тобто у даному випадку наявний спір про спадкове право заявника, і відповідно, право, на здійснення якого заявник просить встановити факт, яке не можна вважати неоспорюваним. При цьому, вирішуючи питання про відкриття окремого провадження, суд не встановлює наявності чи відсутності у заявника спадкового права, і не робить з цього приводу висновків. Для підтвердження чи встановлення даного цивільного (спадкового) права заявник має звернутись до суду в порядку цивільного позовного провадження.

Крім того, враховуючи положення частини третьої статті 1268 ЦК України, з метою недопущення порушення спадкових прав, свобод та інтересів, визначення кола таких осіб - спадкоємців (у випадку їх наявності), залучення їх до участі у справі, та, відповідно, встановлення всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, дана справа про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна розглядатись в порядку позовного провадження.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припиненняособистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Проте, з матеріалів заяви вбачається, що встановлення факту родинних відносин, пов`язане з наступним вирішенням спору про право, оскільки встановлення вказаного юридичного фактусамо по собі не породжує юридичних наслідків для заявника.

Згідно з частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, роз`яснивши право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись частиною четвертою статті 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Харківська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2021 року.

Суддя В. М. Яковлева