Справа № 576/388/21
Провадження № 2/576/163/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.21 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Сапона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним спадкового договору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 30 липня 2019 року приватним нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу Зарубою О.В. посвідчено спадковий договір, згідно з яким він на випадок своєї смерті покладає на набувача відповідача ОСОБА_2 , зобов`язання по виконанню розпоряджень щодо своєї смерті та у разі виконання цих зобов`язань передає у власність належне йому нерухоме майно житловий будинок з відповідними будівлями та земельну ділянку під АДРЕСА_1 . Вважає, що вказаний спадковий договір є недійсним, оскільки був вчинений ним під впливом обману з боку відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є його сином. Після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проживав однією сім`єю разом зі своїм меншим сином ОСОБА_4 , який і допомагав йому по господарству та виконував всю важку роботу. Відповідач за життя матері приходив до них дуже рідко, але після її смерті став навідуватися часто та постійно скандалив зі своїм братом його молодшим сином ОСОБА_4 , а потім взагалі вигнав його з дому. Після цього відповідач став приходити до нього частіше, потроху допомагав йому, приносив продукти.

Влітку 2019 року відповідач повідомив йому, що начебто документи на належний йому на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 належним чином не оформлені, у зв`язку з чим їх потрібно дооформити, та сказав, що сам займеться цим питанням. Після перенесеного у 2014 році інфаркту головного мозку з лівобічним геміпарезом, у позивача погіршилася пам`ять, він став неуважним і не відразу розуміє сенс сказаного йому. В подальшому, 30 липня 2019 року, відповідач обманним шляхом змусив його приїхати до будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , в якій знаходиться комунальне підприємство «Глухівське бюро технічної інвентаризації», де він начебто повинен підписати документи, що посвідчують його право власності на будинок. Повіривши сину, позивач в кабінеті нотаріуса ОСОБА_5 поставив підписи на двох аркушах. При цьому, ні нотаріус, ні відповідач йому нічого не пояснювали, за що саме він розписався. Оскільки він має вади із зором та був без окулярів, то сам він також нічого не читав. Після цього відповідач віддав йому документ і він поїхав додому. Вдома він прочитав вказаний документ, і як виявилось, це був спадковий договір, посвідчений 30 липня 2019 року приватним нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу Зарубою О.В., який був підготовлений на прохання відповідача. Предметом цього договору є житловий будинок з відповідними будівлями та приватизована земельна ділянка площею 0,0501 га, розташовані по АДРЕСА_1 , що належать йому на праві власності. Однак, до підписання та під час підписання вказаного договору йому ніхто не роз`яснював, який саме документ він підписує та які правові наслідки матиме підписання цього договору.

Також позивач зазначає, що за цим договором відповідач зобов`язаний поховати його за християнськими звичаями, встановити пам`ятник та відзначити роковини його смерті. Жодних умов щодо допомоги йому за життя цей договір не містить. Однак, він має похилий вік і за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги, отримує невелику пенсію, мешкає в індивідуальному будинку, який необхідно постійно підтримувати. Проте, на даний час відповідач не надає йому жодної допомоги, та ще не будучи власником вигнав з будинку його молодшого сина, який не має іншого житла, ніж його будинок, та проживаючи разом з ним у всьому йому допомагав. Він пропонував відповідачу розірвати вказаний спадковий договір за взаємною згодою, але той відмовився.

За вказаних обставин, позивач просить суд визнати даний спадковий договір недійсним як такий, що був укладений ним під впливом обману з боку відповідача. Крім того, позивач помилився щодо фактичних обставин цього правочину, вважаючи, що за цим договором відповідач буде довічно надавати йому допомогу, а не тільки має поховати його за християнськими звичаями, встановити пам`ятник та відзначити роковини його смерті.

Позивач в судове засідання не з`явився, а представив заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач до суду також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відзив на позов не подав.

Враховуючи викладене та зважаючи на положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення по справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з відповідними будівлями та приватизована земельна ділянка площею 0,0501 га, розташовані по АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі спадкового договору, посвідченого 30 липня 2019 року приватним нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу Сумської області Зарубою О.В., позивач ОСОБА_1 , іменований в подальшому як відчужувач та відповідач ОСОБА_2 як набувач, уклали цей договір, за яким відчужувач на випадок своєї смерті поклав на набувача такі розпорядження організувати поховання за християнськими звичаями на кладовищі у місті Глухові та в цей же день організувати поминки; після спливу одного року після його смерті, але не пізніше 6 місяців після спливу річного строку встановити на його могилі надгробок, та відзначити роковини його смерті, і в разі їх виконання передає у власність набувача належне йому нерухоме майно житловий будинок з відповідними надвірними господарськими, побутовими будівлями та земельною ділянкою під АДРЕСА_1 , а набувач зобов`язався виконати ці розпорядження.

Також встановлено, що відповідач є сином позивача.

Спадковий договір може бути визнано недійсним із підстав, визначених нормами глави 16 ЦК України, тому вимогу про визнання недійсним спадкового договору може бути заявлено як відчужувачем та набувачем, так й іншою заінтересованою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При цьому, згідно із п. п. 7, 19, 20 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та їх застосування наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ст. ст. 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок вплив тяжкої обставини, є оспорюваним.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги до правочинів. Зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати внутрішній волі, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Їх невиконання є підставою для визнання правочинів недійсними.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною суб`єкта, предмета чи інших істотних умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення, при відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що угода не була б укладена.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, правочин вчинений під впливом помилки відповідно до ст. 229 ЦК України, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилялась сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка мала місце, а також що вона має істотне значення. Не має правового значення помилка щодо одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Отже, наявність чи відсутність помилки неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення спадкового договору замість договору довічного утримання, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного спадкового договору та роз`яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі, наявність у позивача спірного житла як єдиного, відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором та продовження позивачем проживати в спірному будинку після укладення договору.

Згідно зі ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Сутність спадкового договору полягає в тому, що за таким договором відбувається розпорядження належним відчужувачеві майном ще за життя, але із набуттям набувачем права власності на майно після смерті відчужувача.

У відповідності до ст. 1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Судом встановлено, що на момент укладання оспорюваного договору позивач ОСОБА_1 є особою похилого віку, проживає сам, страждає на ряд хронічних тяжких захворювань (церебросклероз ІІ-ІІІ ст., інфаркт головного мозку з лівобічним гемапарезом), що підтверджується випискою медичної картки стаціонарного хворого від 27.10.2020 за № 1666.

Вищезазначені обставини дають підстави для висновку про те, що укладаючи із відповідачем спадковий договір, позивач мав намір на укладення договору довічного утримання, оскільки за віком та станом здоров`я він потребує сторонньої допомоги.

В той же час, за умовами укладеного сторонами спадкового договору на відповідача не покладався жоден обов`язок щодо надання хоть-якої, навіть мінімальної, допомоги позивачу за його життя, зважаючи на таку необхідність через вік та стан здоров`я позивача. Тобто, суд приходить до висновку, що при укладенні 30 липня 2019 року спадкового договору, позивач дійсно помилявся щодо правових наслідків цього договору, що є обставиною, яка має істотне значення, а тому наявні передбачені ст. 229 ЦК України підстави для визнання цього правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме, підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 178, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , про визнання недійсним спадкового договору задовольнити.

Визнати недійсним спадковий договір, укладений 30 липня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу Сумської області Зарубою О.В. за реєстровим номером 1892.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон