_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4952/21
Провадження № 2-з/947/661/21
УХВАЛА

/про відмову у забезпечення позову/

11.05.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Гниличенко М.В.

при секретарі Намазовій К.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Одеси заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тищенко Станіслава Юрійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Відділ опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради Донецької області, Управління молодіжної політики у справах дітей Бахмутської міської ради Донецької області про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2021 року позивач ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Відділ опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2021 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 19.02.2021 року провадження по справі було відкрито та запропоновано відповідачу та третій особі надати свої письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16.03.2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Відділ опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю до свого провадження .

Об`єднано зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Відділ опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю з первісним позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Відділ опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.05.2021 року клопотання представника позивача за зустрічним позовом адвоката Хижняк А.В. було задоволено та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради Донецької області та Управління молодіжної політики у справах дітей Бахмутської міської ради Донецької області.

11.05.2021 року через канцелярію суду представником позивача адвокатом Тищенко С.Ю. подано заяву про забезпечення позову шляхом тимчасової заборони у виїзді за кордон малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що відповідно інформації Державної Прикордонної служби України, відповідач ОСОБА_2 постійно перетинає територію України та у разі наявності висновку органу опіки та піклування зможе покинути територію України разом з дитиною та не повернутись у разі ухвалення рішення ні на її користь. Тому просить, тимчасово заборонити малолітньої дитині виїзд за межі України та тимчасово заборонити Бахмутської міської ради та Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування надавати висновок, щодо підтвердження місця проживання дитини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Тищенко С.Ю. до судового засідання з`явились, підтримали заяву про забезпечення позову та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

В інтересах відповідача ОСОБА_2 з`явилась адвокат Хижняк А.В., яка залишила вирішення заяви про забезпечення позову на розсуд суду та вважала її задоволення недоцільним.

Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради Ключко О.В. до судового засідання не з`явилась, письмово повідомила щодо розгляду даної справи за її відсутності, покладаючись у вирішенні питань на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову позивачем фактично ставиться питання про вирішення позовних вимог про заборону відповідачу ОСОБА_2 чинити перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою, а не про застосування конкретного виду заходу забезпечення позову, що суперечить чинному законодавству.

Визначений вид забезпечення позову як тимчасово заборонити виїзд малолітньої дитини ОСОБА_1 за межі України до набрання рішенням по справі законної сили не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заява мотивована тим, що між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, кожна із сторін заявила вимоги щодо визначення місця проживання дитини разом з нею і вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони виїзду малолітньої дитини ОСОБА_1 за межі України, фактично ототожнюватиме задоволення позовних вимог, що є неприпустимим з огляду на положення статті 149 ЦПК України, та не відповідає вимогам статті 150 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов"язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; 9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб"єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов"язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв"язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв"язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149-150 ЦПК України застосувати заборону виїзду за межі України, як спосіб забезпечення позову.

Встановивши, що обраний спосіб забезпечення позову шляхом тимчасової заборони у виїзді за кордон України малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає вимогам статті 150 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України. Пунктами 3,4 Правил визначені підстави виїзду з України громадян, які не досягли 16-річного віку. Виїзд дитини з України здійснюється у супроводі обох батьків або у супроводі одного із батьків за згодою другого. Підпунктами 2-4 п.4 Правил визначені умови, за яких виїзд дитини здійснюється без згоди другого з батьків.

Законодавством фактично визначені певні обмеження щодо перетинання кордону, і тільки за відсутності згоди одного з батьків на виїзд дитини за кордон, дане питання вирішуються в судовому порядку в позовному провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.56 ЦПК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень та в інтересах малолітніх осіб. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом. Тому суд, не може обмежувати право органу опіки та піклування на здійснення функцій, передбачених законодавством шляхом заборони надавати висновки на підтвердження місця проживання дитини. Навпаки, для повного та всебічного з`ясування обставин справи та з урахуванням принципу диспозитивності вказані органи зобов`язані надати суду висновок про визначення місця проживання дитини.

Враховуюче наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.56,149-153, 189, 197, 198, 200, 260, 261,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тищенко Станіслава Юрійовича про забезпечення позову шляхом тимчасової заборони у виїзді за кордон дитини та заборони органам опіки та піклування надавати висновок щодо підтвердження місця проживання дитини, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Відділ опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Відділ опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради Донецької області, Управління молодіжної політики у справах дітей Бахмутської міської ради Донецької області про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.05.2021 року.

Суддя Гниличенко М. В.