ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Херсон

справа № 654/3020/17

провадження № 22-ц/819/45/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарАвтонагова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Сіянка В.М. від 25 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , діючої від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Голопристанська районна державна адміністрація як орган опіки і піклування, про виділ у натурі частки із спільного майна,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що після смерті батька ОСОБА_6 успадкувала 1/2 частину належного йому на праві власності житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до погосподарської книги за ОСОБА_6 рахується земельна ділянка площею 0,35 га, а відповідно до Державного акту йому на праві приватної власності належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га.

Крім неї спадкоємцем є її брат - ОСОБА_7 , який помер після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що відповідач, яка є дружиною її померлого брата, чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні спадковим майном, а тому вирішити питання щодо поділу будинку в добровільному порядку неможливо, позивач просила суд виділити в натурі її частку з житлового будинку та земельної ділянки до нього, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ,

В процесі розгляду справи ухвалою суду від 07 серпня 2019 року до участі у справі залучено співвідповідачів ОСОБА_5 та малолітню ОСОБА_4 , які є співвласниками спірного майна.

Ухвалою суду від 02.10.2019 року суд залучив до участі у справі орган опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації.

Рішенням суду від 25 листопада 2019 року позов задоволено та постановлено:

Провести поділ житлового будинку та господарчих споруд за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином:

Виділити у власність ОСОБА_3 : в житловому будинку літ. «А» приміщення: 1-2 площею 19,8 м2; літню кухню літ. «Б»; частину огорожі № 3 довжиною 18,21 м.

Загальна вартість будівель та споруд, що виділяються ОСОБА_3 складає 9 184 грн, та становить у загальній вартості домоволодіння арифметичну частку 32/100 частин.

Виділити у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 : в житловому будинку літ. «А» приміщення: 1-1 (коридор) площею 4,3 м2; 1-3 (житлова кімната) площею 15,0 м2; 1-4 (житлова кімната) площею 9,0 м2;сіни І площею 9,1 м2;літню кухню літ. «В»; гараж літ. «Г»; сарай літ. «Д»; туалет літ. «Є»; навіс літ. «Ж»; помпу №1; частину огорожі №3 довжиною 16,09 м; ворота №2.

Загальна вартість будівель та споруд, що виділяються ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 складає 19457 грн, та становить у загальній вартості домоволодіння арифметичну частку 68/100 частин.

Обов`язок по переобладнанню житлового будинку покласти на сторони (обсяг робіт визначений висновком судової будівельно-технічної, земельно-технічної та будівельно-оціночної експертизи № 02/2019 від 13.06.2019).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 5 136,5 грн грошової компенсації за більшу долю ніж ідеальну, 9 118,0 грн. судових витрат, а всього - 14 254,50 грн (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири гривні 50 коп.).

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_3 окрему ізольовану земельну ділянку площею 1 250 м2, на якій розташовані об`єкти нерухомості, що їй виділяються (позначена темно-сірим кольором на додатку №2 висновку експерта № 02/19 судової будівельно-технічної, земельно-технічної та будівельно-оціночної експертизи від 13.06.2019); прохід на земельну ділянку передбачено з боку АДРЕСА_1 , через новозбудовану хвіртку.

Виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 окрему ізольовану земельну ділянку площею 1 250 м2, на якій розташовані об`єкти нерухомості, що їй виділяються (позначена світло-сірим кольором на додатку №2 висновку експерта № 02/19 судової будівельно-технічної, земельно-технічної та будівельно-оціночної експертизи від 13.06.2019); прохід на земельну ділянку передбачено з боку АДРЕСА_1 , через існуючі ворота.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанцій щодо способу поділу спірного майна, зокрема, виділення у власність ОСОБА_3 приміщення літньої кухні літ «Б», де знаходиться лічильник газу, не відповідають обставинам справи, суперечать наданим доказам та зроблені без врахування інтересів малолітньої дитини.

Порушення норм процесуального права вбачає у відмові в проведенні додаткової будівельно-технічної експертизи для надання висновків з урахуванням опалення будинку, схеми газопостачання житлового будинку і відповідно літньої кухні, де знаходиться лічильник газу. Просить суд апеляційної інстанції призначити будівельно-технічну експертизу у справі з метою встановлення правомірності переобладнання житлового будинку і літньої кухні.

Також вважає, що суд необґрунтовано роз`єднав з власної ініціативи позовні вимоги за первісним позовом та заявлені нею зустрічні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування реєстрації права власності.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи поділ спірного будинку, що є у спільній частковій власності сторін, є технічно можливим. Обраний для поділу варіант суд вважав таким, що відповідає фактичному користуванню приміщеннями відповідачами, в той час, як позивачка в будинку не проживає, та стягнув на користь позивачки грошову компенсацію вартості її частки у майні, яка в результаті поділу будинку в натурі зменшилася.

В процесі розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Голопристанською державною нотаріальною конторою 01.03.2017 року, є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно зареєстровано в установленому законом порядку.

ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частинах кожний, є власниками решта частини зазначеного будинку на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. 16 червня 2016 року.

Інформація щодо державної реєстрації права власності відповідачів на спірне нерухоме майно в матеріалах справи відсутня.

За зазначеною у правовстановлюючих документах технічною характеристикою житловий будинок в цілому має загальну площу - 57,2кв. м., житлову площу - 43,8кв. м. При ньому є: кухні літ. «Б», «В»; сарай літ. «Д»; гараж літ. «Г»; туалет літ. «Є»; навіс літ. «Ж»; помпа №1, огорожа №2,3.

Житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами розташований на земельній ділянці, яка не є сформованою як об`єкт цивільних прав відповідно до статті 79-1 ЗК України, однак сторони надали суду державний акт на право приватної власності на землю, згідно із яким первісному власнику будинку- ОСОБА_6 на підставі рішення Великокардашинської сільської ради народних депутатів від 17 вересня 1996 року №61 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500га в межах згідно з планом, яка розташована на території Великокардашинської сільської ради із цільовим призначенням- для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських забудов і споруд.

Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №323.

Право сторін як спадкоємців щодо земельної ділянки оформлено не було.

Відповідачі у спірному житловому будинку проживають та користуються ним, а позивачка - не проживає і не користується.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України).

При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція № 55).

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Наведені висновки щодо застосування статей 181, 183, 364, 367 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 20 травня 2020 року у справі №442/6356/16, та відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Вирішуючи спір по суті та здійснюючи поділ спірного будинку в натурі, суд не з`ясував, чи відповідають розроблені експертом ОСОБА_8 варіанти виділу (поділу) вимогам наведених вище норм матеріального права та чи має кожна запропонована ним для виділу сторонам частина будинку окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо) і не врахував, що визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників з дотриманням чинних будівельних норм і правил.

В суді апеляційної інстанції, викликаний в порядку, визначеному частиною п`ятою статті 102 ЦПК України, судовий експерт ОСОБА_8 пояснив, що питання щодо технічної можливості виділити сторонам частки із окремою системою життєзабезпечення, зокрема газопостачання, ним не досліджувалося, оскільки він не має у цій сфері спеціальних знань. Вважає, що ці питання повинні вирішуватися кожною із сторін самостійно після ухвалення судом рішення.

Керуючись положеннями статті 367 ЦПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, а також визначеним статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд апеляційної інстанції задовольнив клопотання відповідачів та ухвалою від 06 жовтня 2020 року призначив додаткову судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставив питання, зокрема про те, чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників та з врахуванням пропозиції відповідачів щодо виділення їм у спільну власність Ѕ частки домоволодіння, із виділенням окремої системи життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення, газопостачання тощо) кожному із співвласників або кожній із сторін.

Відповідно до висновку судового експерта Андреєвої О.А. №, складеного 23.12.2020 року, за результатами проведеного натурного дослідження встановлено, що загальна схема існуючих інженерних комунікаційних мереж (водопостачання, водовідведення, газопостачання, опалення та електропостачання), пов`язана між житловим будинком літ. «А», літньою кухнею літ. «Б», в якій облаштовані приміщення у вигляді кухні та ванної із необхідними комунікаційними мережами та побутовими приладами і гаражем літ. «Г», передбачена для життєзабезпечення і обслуговування «одноквартирного» «домоволодіння» для «односімейного заселення».

Судовий експерт дійшла висновку, що виконати розподіл із виділенням у натурі кожному співвласнику окремо належної площі приміщень з максимальним наближенням до ідеальних часток технічно неможливо, а виконати розподіл з врахуванням пропозиції відповідачів щодо виділення їм у спільну власність Ѕ частки домоволодіння технічно можливо лише у разі проведення реконструкції шляхом перепланування та переобладнання житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» для улаштування ізольованих і відокремлених частин з окремими входами та проходами, через оформлення дозвільної та проектної документації згідно чинних вимог, діючих в сфері будівництва.

Технічно неможливим судовий експерт вважала також поділ між сторонами літньої кухні літ. «Б» (по Ѕ частині кожній із сторін), в якій улаштовані кухня і ванна з побутовими приладами, необхідними комунікаційними мережами до них та мережами газопостачання для всього будинку як допоміжні приміщення до житлових кімнат, розташованих в будинку, і яка судом першої інстанції виділена у власність позивачки, зважаючи на встановлене конструктивне та об`ємно-планувальне рішення цієї літньої кухні.

При цьому судовий експерт ОСОБА_9 запропонувала варіанти порядку користування спірним будинком, однак такі розглядатися судом не можуть, оскільки вимоги про визначення порядку користування цим нерухомим майном сторони не заявляли.

З огляду на викладене та враховуючи, що жодна із сторін, в тому числі позивачка, висновки відповідних господарюючих суб`єктів щодо технічної можливості поділу (виділу) спірного будинку з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси суду не надали, оформлення дозвільної та проектної документації щодо перепланування та реконструкції будинку не здійснили, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову передчасними, а ухвалене судом рішення таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_3 вимог із наведених вище підстав.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що здійснений судом поділ нерухомого майна по суті не вирішив спір, який виник між сторонами щодо здійснення права спільної часткової власності на нього, а фактично позбавив відповідачів права на допоміжні приміщення та мережі життєзабезпечення будинку без вирішення питання про наявну технічну можливість облаштувати окрему систему забезпечення виділеної їм частки в будинку та здійснити його реконструкцію з облаштуванням окремого входу за допомогою тамбуру, зведення якого потребує оформлення дозвільної та проектної документації, що в свою чергу - робить неможливим припинення права спільної часткової власності на будинок, як це передбачено статтями 364, 367 ЦК України.

Відповідно до положень частин першої та 13 статті 141 ЦПК України з позивачки на користь відповідачки ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 1 152 грн 60 коп. (а. с. 169).

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , діючої від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Голопристанська районна державна адміністрація як орган опіки і піклування, про виділ у натурі частки із спільного майна відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , понесені нею витрати на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 1 152 грн 60 коп. (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 60 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді І. В. Склярська

Т. Г. Чорна

Повний текст постанови складено 06 травня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова