Справа № 460/2218/18
Провадження №2/944/203/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що їм на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . В житловому будинку зареєстрований ОСОБА_4 , який тривалий час перебував у місцях позбавлення волі і прибувши до житлового будинку створював нестерпні умови для їх проживання своєю аморальною поведінкою, яка у нього сформувалась в результаті засудження загальним строком 22 роки, лайкою в присутності малолітніх дітей та тюремною лексикою. Один з таких конфліктів закінчився вчиненням відповідачем домашнього насильства, за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності 15.03.2016. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 07.05.2018 залишено без змін рішення Яворівського районного суду Львівської області від 22.09.2017 у справі №460/4543/16-ц, яким їм відмовлено у задоволенні зустрічного позову визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Апеляційний суд Львівської області мотивував рішення тим, що у них відсутнє право на визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим будинком. Вважають, що вони як відповідачі мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном ( житловим будинком по АДРЕСА_1 ) в тому числі і шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням так як він не являється членом їхніх сімей. Просять позов задовольнити.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 21.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2 позов підтримав, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Додатково вказав, що рішення суду про вселення відповідача неодноразово перебувало на примусовому виконанні, однак державними виконавцями не виконано через не бажання ОСОБА_4 вселятись у житловий будинок. На даний час рішення суду перебуває на примусовому виконанні, виконавче провадження відкрито у березні 2021 року.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 проти позову заперечили. Відповідач ОСОБА_4 пояснив, що не має іншого житла та бажає проживати у спірному житловому будинку, тому звертається із заявами про примусове виконання рішення суду.

В судове засідання 27.04.2021 відповідач та його представник повторно не з`явились, хоч належним чином повідомлялись про час та місце проведення судового розгляду. Представник відповідача подав повторно клопотання про відкладення судового засідання, однак відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та його представника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

У відповідності до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , на підставі договору дарування, є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з копією будинкової книги ОСОБА_4 дійсно зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 з 2000 року.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22.09.2017 позов ОСОБА_4 задоволено, зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_4 у житловий будинок АДРЕСА_1 . В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовлено. Відповідно до постанови Апеляційного суду Львівської області від 07.05.2018 рішення Яворівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2017 року - залишено без змін.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Сторонами не оспорюються обставини, що на даний час рішення суду від 22.09.2017 не виконано. З постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 вбачається, що згідно актів від 05.12.2018 та 20.12.2018 та пояснення стягувача встановлено, що стягувач перешкоджає виконанню рішення суду, а саме: не вселяється за адресою вказаною у виконавчому документі мотивуючи тим, що його слід вселити в окрему кімнату, що не прописано в рішенні суду. Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 згідно акту державного виконавця від 03.05.3019 встановлено, що стягувач ОСОБА_4 перешкоджає виконанню рішення суду згідно з виконавчим документом, а саме відмовився вселитись за адресою у виконавчому документі. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 26.06.2022.

Судом з пояснень сторін встановлено, що виконавчий документ, виданий на підставі рішення Яворівського суду Львівської області від 22.09.2017 про вселення у житловий будинок по АДРЕСА_1 , відповідачем ОСОБА_4 втретє пред`явлено до примусового виконання в березні 2021 року.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Під час виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 22.09.2017 ОСОБА_3 двічі, 23.11.2018 та 22.04.2019, подавала державному виконавцю заяви про те, що не заперечує проти вселення ОСОБА_4 у житловий будинок, хоча 23.05.2018 звернулась в суд з позовом про визнання його таким, що втратив право на користування жтловим приміщенням.

Рішення суду про вселення відповідача ОСОБА_4 у житловий будинок по АДРЕСА_1 не виконано, на даний час перебуває на примусовому виконанні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим будинком, до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивачів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України,

у х в а л и в :

в позові ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.05.2021.

Позивач: ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителька:

АДРЕСА_1 ,

ІПН НОМЕР_1

Позивач: ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

жителька:

АДРЕСА_1 ,

ІПН НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

житель:

АДРЕСА_1 ,

ІПН НОМЕР_3

Суддя І.М.Карпин