Дата документу 07.05.2021
Справа № 937/3828/21
Провадження 2-о/937/341/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» травня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Колодіної Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Ігнатов Євген Євгенович, заінтересована особа: Мелітопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявників звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши її місце народження м. Сімферополь, АР Крим, Україна, від батьків: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України та мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України.

Заява обґрунтована тим, що 04 березня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис 19. ОСОБА_2 перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину жіночої статі ОСОБА_3 , вказавши її місце народження м. Сімферополь, АР Крим, Україна. При народженні дитини заявниці був виданий виписний епікриз. Факт народження дитини було зареєстровано відділом реєстрації народження м. Сімферополь. Через свого представника ОСОБА_2 звернулась до заінтересованої особи з метою зареєструвати дитину за вимогами законодавства України. Проте, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану пояснили, що не мають підстав для реєстрації факту народження дитини у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про народження дитини видане на території АР Крим зразка Російської Федерації є недійсним, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України - відсутня. Разом з тим, на даний час, ОСОБА_2 не має можливості навіть вивезти дитину на не окуповану територію України, де оформити закордонний паспорт, щоб мати можливість відвідувати родичів.

В судове засідання заявники не з`явились.

В заяві про встановлення факту народження дитини представник заявників адвокат Ігнатов Є.Є. просив розглядати справу за його відсутності та у відсутність заявників.

Представник заінтересованої особи - Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про проведення розгляду заяви за відсутності представника, заперечень по справі немає.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров`я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я (9-2013-п ), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів громадянин України /а.с.3-6/.

04 березня 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №18, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.7/.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 26 лютого 2021 року 99100006 відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Зазначене свідоцтво про народження видане зразка Російської Федерації та завірене відбитком печатки Російської Федерації.

Як вбачається з копії виписного епікризу, виданого 06 лютого 2021 року установою охорони здоров`я, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15 годині 35 хвилин в м. Сімферополь у Сливи- ОСОБА_6 народилася дитина жіночої статі/а.с.8/.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відтак, суд, як виняток, приймає до уваги дані про народження, які зазначені у вищенаведеному документі про народження, виданому на окупованій території.

При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, виписний епікриз, виданий 06 лютого 2021 року установою охорони здоров`я, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь у ОСОБА_2 дитини жіночої статі, тобто органом, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року.

Отже, оскільки заявники не мають можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів як громадян України, їх дитини, необхідно встановити факт народження дитини жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Сімферополь, АР Крим, Україна, від батьків: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України та мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України.

Однак вимоги заявників підлягають задоволенню частково, оскільки суд встановлює лише факт народження дитини певної статі у певної особи. Ім`я ж дитини встановлюється відповідно до ст.28 ЦК України. Саме право батьків за їх згодою визначити ім`я дитини при реєстрації її народження в органах РАЦС відповідно до ст.ст.145-147 СК України та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, згідно з якими з рішення суду зазначаються в акті про народження лише дані про дату і місце народження дитини.

У відповідності до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273, 294, 315, 317 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Ігнатов Євген Євгенович, заінтересована особа: Мелітопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження дитини, задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Сімферополь, АР Крим, Україна, від батьків: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України та мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України.

В решті вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В.Колодіна