РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

з участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Мазанович Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Рівненського міськвинкому про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі - відповідач) про позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.12.2017 р. було розірвано шлюб між нею та відповідачем. 30.01.2020 р. судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2019 р. та до повноліття дитини. Вказує, що відповідач, батько дитини впродовж останніх 3-х років жодного разу не поцікавився долею свого сина (як він живе, станом його здоров`я), не відвідує його, матеріальну допомогу на його утримання не надає, злісно ухиляється від сплати аліментів за рішенням суду. ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжку майна, ніде не працює. Вживає наркотичні речовини, анонімно проходив курс лікування від наркоманії. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріально її не утримує, не турбується про її життя, здоров`я, тому вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно його сина.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26 березня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, з підстав. викладених у позові.

Представник третьої особи не заперечує проти задоволення позову про позбавлення батьківських прав, оскільки на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було встановлено доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина.

Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 23 листопада 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2017 року в справі №569/16625/17 розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до вищевказаного рішення суду залишений на проживання з матір`ю.

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2020 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2019 р. та до повноліття дитини.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість станом на 01.09.2020 становить 14 710,51 грн.

Як слідує з свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), позивач ОСОБА_2 , з 16 жовтня 2020 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

Згідно висновку виконавчого комітету Рівненської міської ради як органу опіки та піклування №08-355 від 23.02.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає спільно з матір`ю, яка і займається її вихованням, доглядом та утриманням. Батько дитини, ОСОБА_2 впродовж останніх 3-х років жодного разу не поцікавився долею свого сина (як він живе, станом його здоров`я), не відвідує його, матеріальну допомогу на його утримання не надає, злісно ухиляється від сплати аліментів за рішенням суду. За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується з негативної сторони, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжку майна, ніде не працює. Вживає наркотичні речовини, анонімно проходив курс лікування від наркоманії.

У характеристиці на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка видана РО «Релігійна громада церкви ЄХБ «Преображення» м. Рівне зазначено, що довгий час він був пересічним відвідувачем, а 09.06.2018 ОСОБА_6 став членом їх громади, прийнявши святе по вірі водне хрещення.

Відповідно до довідки КП «Рівненський обласний Центр психічного здоров`я населення» № 2 від 26.01.2021 року ОСОБА_3 перебуває під наглядом з приводу психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів.

За інформацією ЗДО (ясла садок) компенсуючого типу (санаторний) №16 Рівненської міської ради, батько ОСОБА_7 , ОСОБА_3 протягом всього періоду перебування дитини в ЗДО №16 в заклад не з`являвся. За результатами вивчення міжособистісних відносин в сім`ї з точки зору самої дитини в запропонованих діагностичних методиках образ батька з біологічним батьком ОСОБА_7 не асоціював. Чітко проявляється позитивний емоційний контакт з мамою та вітчимом ОСОБА_5 .

Отже, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться його життям, не спілкується з сином, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

З метою захисту прав дитини, відповідно до ст. 164 СК України, виконавчий комітет Рівненської міської ради як органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Рівне відносно його сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належні та достатні докази на підтвердження заперечень проти позову, якщо такі є, відповідач суду не надав. Доказів того, що він не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, тому, вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав.

Таким чином, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд доходить висновку про необхідність стягнення судових витрат у виді судового збору з відповідача на користь позивача у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись статтею 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Рівненського міськвинкому про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Рівненського міськвинкому, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Соборна, 12-А.

Суддя Н.Г. Кучина