Справа № 944/3470/20
Провадження №2/944/533/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

представника позивача Михайлова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

04.08.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області про зняття арешту з автомобіля марки «Mercedes-Benz 220» номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Mercedes-Benz 220 серії НОМЕР_3 , ключа від замка запалювання з значком Mercedes чорного кольору.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в провадженні СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області перебувало кримінальне провадження № 0000422 від 02.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..198 КК України. Відповідно до ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 03.05.2019 накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz 220» номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ключ від замка запалювання з значком «Mercedes» чорного кольору, які належать на праві власності ОСОБА_1 . 02.05.2020 постановою слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Семеряком М.М. кримінальне провадження № 0000422 від 02.05.2019 було закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. 01.06.2020 ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області у задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовлено, оскільки із припиненням кримінального провадження арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Вказаний автомобіль є єдиним джерелом доходу його сім`ї, оскільки постійної роботи у нього немає. За власні кошти він придбав транспортний засіб, провів відповідне оформлення, значний проміжок часу користувався таким на території Польщі, протиправних дій не вчиняв. Накладений арешт позбавляє його права користуватись і розпоряджатись автомобілем. Оскільки не може захистити своє право на майно в порядку кримінального судочинства, таке право має бути захищене за правилами цивільного судочинства, що узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.08.2020 відкрито спрощене провадження у справі. Судові засідання з участю представника позивача проводились в режимі відео конференції.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Михайлов І.С. позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні доводам викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Слідчим відділом Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000422 від 02.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

03.05.2019 ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz 220» номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ключ від замка запалювання із значком «MERCEDES», які належать на праві власності ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.06.2020 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту відмовлено, оскільки кримінальне провадження закрито.

10.12.2020 постановою слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Семеряком М.М. кримінальне провадження № 0000422 від 02.05.2019 закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

У постанові по справі № 727/2878/19 від 30.06.2020 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого в пункті 49 постанови 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, у частині того, що питання про скасування арешту майна, накладеного за КПК України 2012 року, після закриття слідчим кримінального провадження слід вирішувати за правилами цивільного судочинства. Велика Палата Верховного Суду вважає, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_1 про зняття арешту з майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про зняття арешту з майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області.

Повний текст рішення складено 27.04.2021.

Позивач: ОСОБА_1

адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: Головне управління Нацональної поліції у Львівській області

адреса місцязнаходження: м.Львів площа Генерала Григоренка,3,

.

Суддя І.М.Карпин