ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/472/21 Справа № 209/3439/19 Головуючий у першій інстанції: Замкова Я. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року по справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Солома" на дії приватного виконавця ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛОМА» звернулось до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.01.2020 було присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солома» невиплачену заробітну плату у розмірі 31333,11 грн, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 17246,96 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 80797,88 грн. 26.02.2020 року скаржнику стало відомо, що приватним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61400359, винесена 26.02.2020 року приватним виконавцем ОСОБА_2 постанова з примусового виконання рішення №209/3439/19 від 14.01.2020 Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (надалі - «постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 61400359 від 26.02.2020 року»). Товариством з обмеженою відповідальністю «Солома» було повністю сплачено присуджені до стягнення суми грошових коштів, про що повідомлено приватному виконавцю електронним листом на офіційну електронну адресу виконавця. Згодом, 07.04.2020 було отримано лист відмову в закритті виконавчого провадження №1585 від 30.03.2020 року, оскільки, на думку приватного виконавця, сума стягнення була сплачена не в повному обсязі. Вважають, що скаржником виконавче провадження ВП 61400359 від 26.02.2020 року є виконаним, а дії державного виконавця щодо відмови в закритті виконавчого провадження є неправомірними, а виконавче провадження підлягає закриттю виходячи з того, що зазначені в резолютивній частині рішення суми є доходом працівника і підлягають оподаткуванню ПДФО за ставкою, визначеною п. 167.1 ПКУ (18%) та військовим збором за ставкою 1,5 % (п.п. 164.2.20 розділу IV ПКУ та п.п. 1.2 та 1.3 п. 16і підрозділу 10 розділу XX ПКУ). На їх думку суд не повинен був розраховувати розмір податків, що підлягають утриманню, у резолютивній частині рішення суд вказує виплати без урахування податків і зборів. ОСОБА_1 було присуджено до виплати 80 797,88 грн., тобто ця сума складається з наступного: 14543,62 грн. - податок на дохід фізичних осіб; 1211,97 грн. - військовий збір; 65042,29 - сума до виплати, яка перераховується приватному виконавцю. Вищезазначені суми були сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «Солома», а податки були сплачені до бюджету (оскільки підприємство є податковим агентом). Суми, які суд визначив до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховані скаржником без віднімання сум податків та зборів, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшилася на суму податків і зборів. При цьому, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори. Вважають, що рішення суду було виконано в повному обсязі згідно виконавчого документа, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Солома» повністю виконало всі вимоги відповідно до ВП № 61400359 та листом на електронну адресу офіційно повідомило про це приватного виконавця, у зв`язку з чим приватний виконавець повинен був виносити постанову про закінчення виконавчого провадження. Тому скаржник просить, визнати незаконними дії приватного виконавця ОСОБА_2 та зобов`язати приватного виконавця ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №61400359 від 26.02.2020 року щодо примусового виконання рішення № 209/3439/19 від 14.01.2020 року Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛОМА», визнано незаконними дії приватного виконавця ОСОБА_2; зобов`язано приватного виконавця ОСОБА_2 закінчити виконавче провадження ВП № 61400359 від 26.02.2020 року відносно примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.01.2020 року по цивільній справі № 209/3439/19.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровського округу ОСОБА_2., посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нового судового рішення , виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року (справа № 209/3439/19, провадження № 2/209/141/20), яке набрало законної сили 14.02.2020 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солома» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки її виплати, компенсації за невикористану відпустку. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солома» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у розмірі 31333,11 грн, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 17246,96 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 80797,88 грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солома» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки її виплати, компенсації за невикористану відпустку - відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солома» на користь держави судовий збір в розмірі 1293,77 грн (а.с.59-61).

18 лютого 2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано виконавчий лист №209/3439/19 за вказаним рішенням суду від 14.01.2020 року (а.с.65).

26 лютого 2020 року зазначений виконавчий лист було подано на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2., якою 26.02.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61400359 з примусового виконання виконавчого листа № 209/3439/19 виданого 18.02.2020 року (а.с.99).

На вимогу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2. від 26.02.2020 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Солома" 10.03.2020 року була сплачена сума заборгованості присуджена до стягнення в розмірі 80797,88 грн., що складається з наступного: 14543,62 грн. - податок на дохід фізичних осіб; 1211,97 грн. - військовий збір; 65042,29 - сума до виплати, яка перераховується приватному виконавцю, що підтверджується підтверджується платіжними дорученнями доданими до матеріалів скарги, а саме: платіжним дорученням № 405 від 10.03.2020 року на суму 14543,62 грн. про сплату ПДФО з середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні ОСОБА_1 ; платіжним дорученням № 406 від 10.03.2020 року на суму 1211,97 грн. про сплату військового збору у розмірі 1,5% з середнього заробітку при звільнені ОСОБА_1 ; платіжним дорученням № 407 від 10.03.2020 року на суму 65042,29 грн. про сплату середнього заробітку з вирахуванням податків ОСОБА_1 ; платіжним дорученням № 408 від 10.03.2020 року на суму 8079,79 грн. про сплату винагороди приватного виконавця за АСВП № 61400359. Ці суми були сплачені ТОВ «Солома», а податки були сплачені до бюджету (оскільки підприємство є податковим агентом), а сума до виплати перерахована приватному виконавцю в рамках виконавчого провадження. Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Солома» було перераховано 8079,79 грн. - основної винагороди приватного виконавця та 400,00 грн - витрат виконавчого провадження.

Виконуючи рішення суду скаржник керувався тим, що зазначені в резолютивній частині рішення суми є доходом працівника і підлягають оподаткуванню ПДФО за ставкою, визначеною п. 167.1 ПКУ (18%) та військовим збором за ставкою 1,5 % (п.п. 164.2.20 розділу IV ПКУ та п.п. 1.2 та 1.3 п. 16 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

Проте, за зверненням ТОВ "Солома", листом приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2. від 30.03.2020 року вих. № 1585, Товариству з обмеженою відповідальністю "Солома" було повідомлено, що сума заборгованості за виконавчим листом №209/3439/19 на користь ОСОБА_1 сплачена товариством не в повному розмірі. При цьому повідомлено, що після сплати всієї суми боргу приватним виконавцем будуть забезпечені всі необхідні дії спрямовані на закриття виконавчого провадження.

Нормою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Колегія приймає до уваги, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солома» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у розмірі 31333,11 грн, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 17246,96 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 80797,88 грн.

Детально дослідивши зміст скарги та представлені у справі докази, колегія дійшла висновку, що резолютивна частина рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року не містить посилань на необхідність відрахування/невідрахування податків та інших обов"язкових платежів із присуджених до стягнення грошових сум.

Зазначене рішення місцевого суду є незрозумілим в частині необхідності відрахування або невідрахування податків та інших обов"язкових платежів із присуджених до стягнення грошових сум.

Дане питання повинно вирішуватись в порядку ч. 1 ст. 271 ЦПК України, де передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

В пункті 21 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року N14 зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК (1618-15 ), в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

З урахуванням викладеного вище, встановивши, що питання про ухвалення додаткового рішення або про роз"яснення рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року у передбаченому діючим процесуальний законодавством порядку не вирішувалось, - колегія дійшла висновку про передчасність задоволення скарги ТОВ «СОЛОМА» на дії приватного виконавця.

Нечіткість резолютивної частини рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року спричинила ускладнення при його примусовому виконанні.

Отже, учасники справи та/або приватний виконавець не позбавлені можливості вирішити питання про роз"яснення рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року або ухвалення додаткового рішення щодо оподаткування (неоподаткування) присудженої до стягнення грошової суми.

З урахуванням викладеного, в задоволення скарги на дії приватного виконавця повинно бути відмовлено у зв"язку з її передчасністю та наявністю спеціального порядку для вирішення порушеного скаржником питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні скарги відмовлено, на користь приватного виконавця ОСОБА_2. підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого апелянтом судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 2102,00 грн.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Солома" на дії приватного виконавця ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_1 , - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солома" () на користь приватного виконавця ОСОБА_2 (вулиця Винниченка Володимира, 2, оф. 6 у м. Дніпро) судові витрати в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді