Справа № 583/1157/21
07 травня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Сидоренка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Шаміладзе В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 5 в місті Охтирці Сумської області справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Григорович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
25.03.2021 року позивачка звернувся до суду із зазначеним позовом. Вимоги мотивує тим, що у березні 2021 року вона отримала засобами поштового зв`язку постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А., з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.Г. від 03.02.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 9211,79 грн. Позивачка зазначає, що вона не згода із вказаною сумою заборгованості, оскільки виконавчий напис від 03.02.2021 року вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.Г. з порушенням передбаченого законом порядку. Так, приватним нотаріусом не враховано та перевірено факту наявності спору між ОСОБА_1 та ТОВ «Вердикт Капітал» щодо заборгованості, оскільки відповідачем не було надано розрахунку існуючої заборгованості, виписок по рахунку, що підтверджували б суму існуючої заборгованості. Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал» не надано належних доказів переуступки права вимоги за даним кредитним договором, що підтверджували б його право вимоги до ОСОБА_1 .
26.03.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивачка в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на відзив не скористався.
Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.Г. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.12.2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» укладено кредитний договір № 500215, згідно умов якого кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі 3998,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах та в порядку, встановлених цим договором терміном до 10.01.2020 року. (а.с. 10-11)
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В ст. 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02. 2012 року №296/5.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Згідно п.п. 1.1 п. 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуса вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
В. п.п. 2.2 п. 2 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено, що вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
В п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору; засвідчення стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
З системного аналізу приведених правових норм вбачається, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого.
Суд зазначає, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що вона не погоджується з розрахунком кредитної заборгованості, розмір кредитної заборгованості не визнає.
З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. під час вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості допустив порушення положень ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», а саме не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та у дотриманні стягувачем вимог законодавства щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. Також, приватний нотаріус не встановив коли ОСОБА_1 було здійснено останню оплату по кредиту, оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» не було надано первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, а саме квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки.
Крім того, представником ТОВ «Вердикт-Капітал» не надано приватному нотаріусу доказів, що підтверджують отримання ОСОБА_1 вимоги стягувача, що свідчить про відсутність у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису підтвердження безспірності заборгованості.
Таким чином, подані ТОВ «Вердикт Капітал» приватному нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості, оскільки про наявність спору щодо заборгованості свідчить те, що у виконавчому написі відсутнє посилання на конкретні документи, надані стягувачем.
Враховуючи викладене, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про те, що права ОСОБА_1 були порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Р.В.Сидоренко