Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/20/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" квітня 2021 р. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бондаренка А.А.,

секретар судового засідання Хименко О.А.,

розглянувши за участю позивачки, представника позивачки адвоката Гончарука О.О., представника Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області Гончарука Д.О. у відкритому судовому засіданні у місті Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської областіпро визнання права на земельну ділянку (пай) для ведення особистого селянського господарств, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської областіпро визнання права на земельну ділянку (пай) в розмірі 3,66 кадастрових гектари, що належали на праві колективної власності СВК «Південний Буг» с.Луполове Благовіщенського району Кіровоградської області із земель сільськогосподарського призначення, переданих комунальну власність Благовіщенської ОТГ, що розміщені на території с.Луполове Голованівського району Кіровоградської області.

На обґрунтування позову зазначила, що вона працювала у Сільськогосподарському виробничому кооперативі «Південний Буг» с.Луполове Благовіщенського району Кіровоградської області на різних сільськогосподарський роботах з 02.02.1998 року по 02.02.2002 року.

Повідомляє, що у 1996 році відбулось паювання землі КСП, СВК «Південний Буг», однак вона не була включена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При зверненні до Луполовської сільської ради отримала відмову у виділенні земельної ділянки, мотивовану тим, що позивачка на час паювання землі не була членом КСП.

Позивачка не згодна з відмовою у наданні їй земельної частки посилаючись на положення п.7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», відповідно до якого створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Позивачка вказує, що виходячи з вказаних положень Указу, вона має право на земельну частку (пай) як громадянка, яка на момент передачі земель у колективну власність не була членом сільськогосподарського підприємства, однак була прийнята в члени господарства пізніше, якщо господарство не заперечує проти визнання такого права.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з підстав, заявлених у позовній заяві.

Відповідач Благовіщенська міська рада заперечила проти позову з тих підстав, що позивачка на час паювання землі не була членом КСП «Південний Буг».

Вивченням наданих сторонами письмових доказів встановлено:

Як встановлено з трудової книжки позивачки вона була прийнята члени СВК «Південний Буг» 02.02.1998 року, звільнена з членів СВК «Південний Буг» 02.02.2002 року згідно зі поданою заявою.

Відповідно до довідки головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09.01.2020 року № 3/105-20 державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству « Південний Буг» Луполовської сільської ради було видано 12 серпня 1996 року.

Відповідно до заяви б/н від 20.02.2020 року Луполовського сільського голови, поданої ним як представником первинного позивача по справі на заперечення позову, землі колективної власності КСП «Південний Буг» були повністю розпайовані відповідно до списків членів КСП 12.08.1996 року, резервних земель колективної власності немає.

Суд, оцінивши, відповідно до ст.89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. При вирішенні позову суд виходив з таких норм земельного законодавства:

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства,

відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до пункту 7 вказаного Указу створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі

у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Позивачка не відноситься до кола осіб, які відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаних норм цивільного процесуального законодавства позивачкою не доведено факту створення під час передачі земель у колективну власність КСП «Південний Буг» резервного фонду та того, що вона відноситься до кола осіб, які відповідно до пункту 7 вказаного Указу мають право на отримання у приватну власність земельної ділянки з цього фонду.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати підлягають залишенню за позивачкою.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 7 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 у визнанні за нею права на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 кадастрових гектара, що належали на праві колективної власності СТОВ «Зоря» с.Лозувата, Благовіщенського району Кіровоградської області та у виділенні земельної ділянки із земель запасу (резервного фонду) Лозуватської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області.

Судові витрати покласти на позивачку.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач: Благовіщенська міська рада Голованівського району Кіровоградської області, 26400, Кіровоградська область, м. Благовіщенське, вул. Промислова, вул. Героїв України, 23/54;

Суддя: А. А. Бондаренко