Провадження № 2/359/1021/2021
Справа № 359/8190/20
05 травня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 13; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, а саме : 2000,00 грн. на місяць, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви до її повноліття; судові витрати покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 вересня 2012 року. Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що вони мають різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Понад 2 роки шлюбні відносини не підтримують та шлюб залишається лише на папері, почуття взаємної любові та дружби між ними відсутні. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу та примирення між ними не можливе і суперечить інтересам позивача. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач з початку 2018 року участі у вихованні доньки не бере, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, офіційно ніде не працює, має мінливі і непостійні заробітки, а тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі.
Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строк4и для вчинення процесуальних дій.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи просила здійснити у її відсутність.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву до суду не направив.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач.
Суд, дослідивши заяву позивача, матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року (серія А, №303А, п.2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у Виконавчому комітеті Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 13. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 15 вересня 2012 року Виконавчим комітетом Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.5).
Від цього шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 10 червня 2016 року Виконавчим комітетом Гнідинської сільської ради Бориспільсь-кого району Київської області (а.с. 10).
Відповідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому.
Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе.
Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.
Між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України.
На підставі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
З матеріалів справи вбачається, що, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає та перебуває на її утриманні дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню починаючи з 19 жовтня 2020 року.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язан-ня щодо утримання.
Відповідно роз`яснень, наведених у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Суду не надано доказів, щодо офіційного працевлаштування відповідача, наявності на його утриманні інших неповнолітніх та / чи непрацездатних осіб.
Враховуючи те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, враховуючи стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини відповідно ст. 181 СК України з визначенням його розміру в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп.
Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем.
В положеннях статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ними повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків.
За змістом ст. 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпоряджень-ня ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Суд звертає увагу на те, що сам факт народження дитини покладає на батьків обов`язки, зокрема, щодо її утримання. У батьків немає і не може бути більшої цінності за дитину, а тому її утримання має домінувати над усіма іншими витратами.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
В ч. 6 ст. 141 ЦПК України вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.
Згідно ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 840 грн. 80 коп.
Керуючись ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 110, 112, 141, 180 - 182, 184, 191 СК України, ст. 4, 12, 81, 133, 141, ч. 4 ст. 206, 258- 260, 263 - 265, 268, 289, 353, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований 15 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 13.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 19 жовтня 2020 року і до повноліття дитини.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь держави Україна судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили , якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення виготовлено 05 травня 2021 року.
Суддя Л.В. Яковлєва