Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/169/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.05.2021смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді: Єгорової Н.І.,

при секретареві: Маковецькій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 486022.96 грн., посилаючись на те, що

14.04.2009р. між банком та відповідачем, відповідно до заяви та до Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, було укладено кредитний договір б/н.

Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі обумовленому договором. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашщення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість.

25.01.2019р. сторони підписали Додаткову угоду, за умовами якої банк здійснює анулювання частини заборгованості , яка зазначена в п. 1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки, зазначені в п. 1.5.1 Додаткової угоди. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

В результаті ухилення відповідача від виконання зобов`язань за договором, у неї виникла заборгованість, яка станом на 10.12.2020р.складає 486022.96 грн., з яких - 2857.50грн., -заборгованість за кредитом; 31770.69грн.-заборгованість за відсотками за користуванням кредито; 451394.77грн.-заборгованість за пенею, яку відповідач добровільно погашати не бажає.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать поштові повідомлення. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що згідно зі змісту анкети-заяви від 14.04.2009р про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг .

ОСОБА_1 ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що підтверджуєтеся підписом ОСОБА_1 в заяві .

Відповідно до умов Додаткової угоди до Договору №SAMDN8547 від 25.01.2019 року,сторони узгодили: 1.1. Сума заборгованості, що виникла в період з дати укладання Договору до дати підписання цієї Угоди складає: 508341.19грн. 1.2 Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла в період з дати надання Клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення: відсотків на 0 грн, комісії на 0 грн, пені на 411860.86 грн, штрафу на 2090.48 грн. 1.3 Строк повернення кредиту до 25.01.2019. 1.4 Відсоткова ставка за кредитом становить 0,01 %. 1.5 Клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту шляхом здійснення платежів на картку № НОМЕР_1 у такому порядку: 1.5.1. Клієнт зобов`язується здійснити платіж на погашення заборгованості по Договору у розмірі не менше 20600.33грн, у строк не пізніше 25.01.2019. 1.5.2. Подальше погашення заборгованості здійснюється Клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 28078.74 грн до 25 числа місяця протягом 3 місяців. Розмір останнього щомісячного платежу складає 28078.74 грн. 1.6. Ця Угода згідно ст. 212 ЦКУ укладається під відкладальну обставину, а саме: у разі належного виконання Клієнтом зобов`язань, передбачених Договором та п. 1.5. Угоди, вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначені п.1.2. та умова про зміну процентної ставки, передбачена п.1.4. Угоди. 1.6.1.В разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених п.1.5.2, Угоди та/або будь-якого із «зобов`язань, передбачених Договором, на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п.1.2, та умова про зміну відсоткової ставки, передбачена п.1.4. Угоди не застосовується.

Згідно з графіком погашення суми боргу за реструктуризацією на термін 3 місяці- ОСОБА_1 мала сплачувати платежі у розмірі 38911.82грн з 25.02.2019 до 25.04.2019р. Зазначений графік не відповідає вимогам додаткової угоди, в якій розмір місячних платежів зазначений значно в меньшому розмірі ніж в графіку, що значно порушує права позичальника.

Позивач визначив розмір заборгованості, який станом на 10.12..2020 становить 486022.96 грн., з яких - 2857.50грн., -заборгованість за кредитом; 31770.69грн.-заборгованість за відсотками за користуванням кредито; 451394.77грн.-заборгованість за пенею.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що в Анкеті-заяві містяться лише анкетні дані позичальника та волевиявлення останньої на отримання кредитної картки.

Із даного документу неможливо встановити, яке саме рішення було прийнято банком щодо суми видачі кредиту, не визначений тип банківської картки, яку отримала відповідач. Внаслідок відсутності інформації щодо типу банківської карти, яку отримала позичальник, відсутня інформація і щодо відсоткової ставки за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У зв"язку з тим, що в заяві-анкеті позичальника від 14.04.2009 року відсутні відомості про процентну ставку, банк не має права на отримання відсотків за користування кредитом, оскільки в договорі дана умова не зазначена.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року (провадження № 14-13цс19) зазначено, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 Цивільного кодексу України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві-анкеті від 14.04.2009 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Додаткова угода до договору, укладена між сторонами 25.01.2019р. містить умови повернення банку заборгованість з урахуванням пені та штрафу.

Однак, суд вважає, що даною угодою грубо порушені права позичальника, оскільки основний договір не містив умов про відповідальність у виді неустойки, а саме- пені та штрафу.

Оскільки, за основним договором позики, не було передбачено умов щодо повернення позики з урахуванням відсотків за користування кредитом та відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості у виді неустойки, банк не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом та неустойку за прострочення платежів, а тому додаткова угода в цій частині суперечить умовам договору та чинному законодавству.

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти та користувалася ними, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в сумі 2857.50 грн., в задоволені іншої частини вимог належить відмовити.

Відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі 43 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,( м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299 ), кредитну заборгованість в сумі 2857.50грн. , що складається із заборгованості за тілом кредита.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299 , р/р № НОМЕР_3 ) - судові витрати у виді судового збору в розмірі 43 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Н. І. Єгорова