Провадження №2/932/1537/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря судового засідання Іванової А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , треті особи: ПрАТ «СК «Україна», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.09.2015 року в м. Дніпро відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля марки «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2015 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 було застраховано ОСОБА_2 у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №3014/205/006058 від 22.04.2015 року. ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату, на підставі звіту експерта, та страхового акту №17736/1, №17736/2 страхового відшкодування в сумі 40400,00 грн., проте при виплаті страхового відшкодування 1228,50 грн. було утримано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, згідно заяви страхувальника та умов договору страхування, сума до виплати склала - 39171,50 грн. З огляду на вищезазначене у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 39171,50 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Раніше подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ПАТ «СК «Універсальна» у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що його цивільна-правова відповідальність на час настання страхового випадку була застрахована, то обов`язок відшкодувати шкоди покладається на ПрАТ «СК «Україна». Вказав, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження звернення до ПрАТ «СК «Україна» або її правонаступників із заявою про сплату страхового відшкодування в порядку регресу, та отримання відмови третьої особи у виплаті такого відшкодування. Вважає, що сплачена позивачем матеріальна шкода була розрахована з суттєвими порушеннями вимог законодавства. Крім того, раніше надав заяву про сплив позовної давності та застосування наслідків спливу строку позовної давності, де зазначив, що позивачем порушено строки на звернення з вказаним позовом. Також ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про часткове визнання позову в сумі розміру франшизи, що становить 1000 грн. та про розгляд справи без його присутності.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України "Про страхування", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно із договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки, а саме: до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст.22. п.22.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього, згідно ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що 22.04.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_2 , укладено договір №3014/205/006058 добровільного страхування наземного транспорту.

17 вересня 2015 року о 15:30 год., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» державний номерний знак НОМЕР_3 та рухаючись по пр.Праці в м. Дніпропетровську, виїхав на перехрестя з вул. Космічною на заборонений - червоний сигнал світлофору, та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Космічній на зелений сигнал світлофору, після чого автомобіль «ВАЗ» «відкинуло» праворуч на автомобіль марки «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , при цьому автомобіль марки «Опель Астра» продовжив некерований рух ліворуч, де скоїв наїзд на перешкоду у вигляді бордюру з металевим ящиком. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки.

Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2015 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено і те, що внаслідок такої дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 було завдано механічних ушкоджень. ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату, на підставі звіту експерта, та страхового акту №17736/1, №17736/2 страхового відшкодування в сумі 40400,00 грн., проте при виплаті страхового відшкодування 1228,50 грн. було утримано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, згідно заяви страхувальника та умов договору страхування, сума до виплати склала - 39171,50 грн.

Також в матеріалах справи знаходиться страховий поліс №АІ/5619628 від 04.06.2015 року, згідно якого ОСОБА_1 застрахував свою відповідальність в страховій кампанії «УКРАЇНА», де зазначено, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю/здоров`ю становить 100000 грн., за шкоду завдану майну становить - 50000 грн., розмір франшизи становить - 1000 грн.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 22.1 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абз. 1 п. 36.1 закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про страхування» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Вищевикладена позиція узгоджується з позицією Великою Палатою Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18, що викладена у постанові від 04.07.2018 року.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 викладені у заяві про сплив позовної давності та застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки вони не підкріплюються матеріалами справи.

Суд, вважає доводи відповідача ОСОБА_1 викладені у відзиві на позовну заяву щодо невірного розрахунку матеріальних збитків обґрунтованими, та такими, що підкріплюються належними доказами.

Отже, виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , треті особи: ПрАТ «СК «Україна», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума франшизи у розмірі 1000 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 45,00 грн. сплаченого судового збору, який у зв`язку з частковим задоволенням позову розраховується наступним чином: 1000 грн. / 39171,50 грн. х 1762,00 грн. = 45,00 грн

Керуючись Законом України "Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закон України "Про страхування" ст. ст. 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст.6-13, 18, 19, 71-79, 89, 141. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 351, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , треті особи: ПрАТ «СК «Україна», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму франшизи у розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судовий збір в розмірі 45,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1717,00 грн. покладаються на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.С. Лукінова