Провадження номер 2/741/142/21
Єдиний унікальний номер 741/1230/20
РІШЕННЯ

іменем України

26 квітня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретарів судового засідання Качан О.В., Сокирки Є.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи служби у справах дітей Кременчуцької РДА Полтавської області Гірман Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Носівського районного суду Чернігівської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 червня 2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, тому 10 червня 2014 року заочним рішенням Носівським районним судом Чернігівської області шлюб між ними розірвано. З моменту подання позивачем до суду позовної заяви про розірвання шлюбу відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, не виявляє жодного інтересу до внутрішнього світу дитини, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання освіти, фактично з дворічного віку дитини він як біологічний батько зовсім не піклується та не бере участі в житті своєї дочки. З моменту подання позову про розірвання шлюбу до суду відповідач з дитиною не спілкувався, часу з нею не проводив. ОСОБА_3 не знає свого батька зовсім. ОСОБА_1 виконує самостійно всі обов`язки з виховання, забезпечення належного розвитку, здоров`я, освіти своєї дитини. Дитина перебуває на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області, дитині вчасно проведено всі щеплення, проводилися регулярно всі амбулаторні огляди. ОСОБА_3 навчається в Потоківській загальноосвітній школі 1-3 ступенів Кременчуцької районної ради, має відзнаки за плідне та сумлінне ставлення до навчання. Дитина відвідує гуртки художньої самодіяльності. Позивач офіційно працевлаштована, має стабільний заробіток. Вона забезпечує повноцінний розвиток своєї дочки, натомість батько в житті дитини відсутній. Позивач указує, що вищевказані обставини дають підстави стверджувати про ухилення ОСОБА_2 від виховання ОСОБА_3 та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, передбаченими Конвенцією про права дитини, Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства».

Тому позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року закрито підготовче провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити та пояснила, що вона самостійно виховує дочку, їй невідоме місце проживання або місце знаходження відповідача на даний час, не зв`язок він не виходить, долею дитини не цікавиться зовсім, дочка фактично не знає свого біологічного батька.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився. Сільським головою Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області до суду направлено заяву, у якій він просить суд розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області за наявними у справі доказами, покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області Гірман Т.О. не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та висловила думку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків протягом досить тривалого часу.

Відповідач у судове засідання в черговий раз не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав.

Однак, суд не постановляє заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не надала своєї згоди на проведення заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дала показання, що вона є подругою ОСОБА_1 , вони товаришують із 2016 року. Свідок добре знає дочку ОСОБА_2 . Вона однокласниця її дочки. Батька ОСОБА_5 свідок ніколи не бачила, у житті дитини він відсутній зовсім, не з`являється.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання, що вона проживає по сусідству із позивачем та її дочкою. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_3 живе без тата, батька особисто не знає, інколи розповідає, що страждає від цього та чекає, коли він з`явиться.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала показання, що вона є матір`ю позивача. Свідок у своїх показаннях зазначила, що у 2007 році її дочка ОСОБА_2 одружилася із відповідачем. У 2012 році в них народилася донька ОСОБА_3 . Після народження дитини дочка проживала з відповідачем лише 1,5 роки в м. Київ. Відповідач уваги дитині не приділяв, не брав на руки. Працювати не хотів. Після розірвання шлюбу у 2015 році дочка з онукою переїхали до неї в с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області на постійне проживання. Свідок знає, що у 2013 році відповідач був у Києві. Де він зараз перебуває, ніхто не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання, що він є двоюрідним братом позивача, знає ОСОБА_1 з дитинства, часто спілкується з нею. Після того, як ОСОБА_1 у 2015 році переїхала в с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області свідок відповідача не бачив. Востаннє свідок бачив ОСОБА_2 ще до розлучення з ОСОБА_1 , приблизно у 2013-2014 році.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 малолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ, її батьком зазначений ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а. с. 20).

Заочним рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2014 року, яке набрало законної сили 09 грудня 2014 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а. с. 9).

Відповідно до відомостей ДМС України місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 55).

Відповідно до довідки Потоківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Кременчуцької районної ради Полтавської області № 290 від 24 липня 2020 року ОСОБА_3 навчається в Потоківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Кременчуцької районної ради Полтавської області з 01 вересня 2018 року. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Мама дитини приділяє належну увагу вихованню доньки. Систематично відвідує школу, цікавиться успіхами дівчинки. Приводить до школи та забирає зі школи дівчинку бабуся. Батько дитини контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, не приходить на свята, ніколи не цікавився навчанням дитини (а. с. 33).

Відповідно до довідки директора Потоківського ЦКіД ОСОБА_3 є учасницею художньої самодіяльності Потоківського центру культури і дозвілля при Потоківській с/р. З 2017 року вона навчається у вокальному гуртку « Смайлики » та в танцювальному колективі «Родзинки», де проявила себе талановитою дитиною. ОСОБА_9 завжди охайна, і в цьому відчувається велика відповідальність мами перед дитиною. На всіх святкових заходах центру культури, де брала участь дитина, були присутні тільки мама та бабуся дівчинки. На заняття її завжди приводила мама або бабуся. Батька викладачі взагалі ніколи не бачили ні на заняттях, ні на святкових заходах (а. с. 31).

Згідно з довідкою провідного бібліотекаря Потоківської сільської бібліотеки-філії, що знаходиться при Потоківському ЦКіД, ОСОБА_3 є постійним читачем та учасницею гуртка художнього читання « Первоцвіт ». Це вихована, культурна, інтелектуально розвинута і начитана дівчинка, з широким спектром інтересів. По книги, на заняття, на концерти ОСОБА_10 приводять мама або бабуся, вони активно і відповідально допомагають дівчинці у приготуваннях до виступів. Їх спілкування між собою побудоване на взаємоповазі, любові, турботі та зацікавленості у розвитку дитини. Тата ніколи не бачили (а. с. 32).

Згідно з довідкою завідувача дитячим садком «Світлячок» Потоківської сільської ради у період з серпня місяця 2015 року по червень місяць 2018 року ОСОБА_3 відвідувала дитячий садок «Світлячок». Дитина чемна, ввічлива, енергійна, компанійська. За період відвідування дитячого садка жодних скарг на поведінку, стан здоров`я ніколи не виникало. Дитина завжди намаганнями мами охайна, поведінка в колективі та в спілкуванні з однолітками відмінна. На різного роду святкування, які проводилися в дитячому садку, батько дитини не з`являвся. Доглядала дитину та забезпечувала самостійно мати та в допомогу їй бабуся ОСОБА_7 . За вказаний період відвідування дитячого садка батько не брав участі в батьківських зборах, не надавав допомоги в громадських добровільних роботах, до яких залучалися батьки вихованців для допомоги у створенні найкращих умов перебування дітей у дитячому садку (а. с. 34).

Судом установлено, що ОСОБА_1 має постійне місце роботи, що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_11 № 27 від 04 вересня 2020 року (а. с. 35). За місцем роботи позивач характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою з місця роботи (а. с. 30).

Судом встановлено, що 15 липня 2020 року ОСОБА_1 зверталася до служби у справах дітей Кременчуцької РДА Полтавської області із заявою щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 (а. с. 10-12, 13, 14, 15).

Службою у справах дітей Кременчуцької РДА Полтавської області рекомендовано ОСОБА_1 для вирішення вищевказаного питання звернутися до Носівського районного суду Чернігівської області та до органу опіки та піклування за місцем реєстрації батька дитини ОСОБА_2 для з`ясування обставин, які склалися у громадянина ОСОБА_2 , що, можливо, перешкоджають йому належним чином виконувати батьківські обов`язки (а. с. 16).

Судом встановлено, що виконавчим комітетом Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 29 січня 2021 року № 16 прийнято рішення про надання ОСОБА_1 висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а. с. 85).

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 29 січня 2021 року № 16, 07 червня 2007 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2 . Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося (спільного господарства не вели, чоловік зловживав шкідливими звичками). 10 червня 2014 року Носівським районним судом Чернігівської області винесено заочне рішення про розірвання шлюбу. З того часу батько свідомо ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків: не забезпечував необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, не виявляв інтересу до внутрішнього світу дитини, не сприяв засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не створював умов для отримання освіти, практично з дворічного віку дитини він як біологічний батько зовсім не піклувався та не брав участі в житті своєї дитини. Батько перестав спілкуватися з матір`ю дитини, хоча вона була не проти виконання ним батьківських обов`язків. ОСОБА_2 з дитиною не спілкувався, до себе її для спілкування та проведення часу разом не забирав. ОСОБА_3 фактично не знає свого біологічного батька. ОСОБА_1 виконує самостійно всі обов`язки з виховання, забезпечення належного розвитку, здоров`я, освіти своєї дитини. ОСОБА_1 та її донька не мають уяви, де фактично проживає ОСОБА_2 , на даний час його місцезнаходження невідоме. Ураховуючи наведене, доцільно позбавити гр. ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_3 (а. с. 86).

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року, визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його належної участі у вихованні дитини, що є елементами протиправного невиконання відповідачем передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, яка визначає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України.

Зокрема, як зазначалося вище, пунктом 2 частини першої ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 буде суперечити інтересам дитини. Відповідач не з`явився до суду, що говорить про його байдуже ставлення до долі дитини.

На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про його ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки відповідача розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок стосовно своєї дитини.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані законом, обставини, на які посилається позивач, доведені в судовому засіданні, тому ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно його дитини, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтями 180-181 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, суд робить висновок, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 164, 165, 180-182 Сімейного кодексу України, ст. ст. 141, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 жовтня 2020 року й до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п. п. 15.5, п. п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Носівський районний суд Чернігівської області.

Повний текст судового рішення складено 30 квітня 2021 року.

Суддя А.О. Крупина