Справа № 4-с/593/5/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"07" травня 2021 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бережани скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , вказуючи на те, що він як боржник у виконавчому провадженні № 57152840, яке заведено у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів), ознайомившись із розрахунками державного виконавця, дізнався про наявну у нього заборгованість по аліментах, яка, на його думку, штучно створена державним виконавцем у звязку із неналежним виконанням останнім своїх посадових обоязків, оскільки при порівнянні наявних у виконавчому провадженні розрахунків від 5 лютого та 11 лютого 2021 року, видно, що заборгованість у них різна: у розрахунку від 5 лютого 2021 року заборгованість по аліментах станом на 31 грудня 2020 року становить 9 114,81грн., а у розрахунку від 11 лютого 2021 року заборгованість становить вже 15 484,36грн.. А так як порядок стягнення аліментів врегульований ст. 71 Закону України Про виконавче провадження, а він має єдине джерело доходу, який отримує у державній установі про що відомо державному виконавцю, тому звернувся до суду із скаргою, якою просить визнати незаконними дії державного виконавця щодо не стягнення з нього усієї суми аліментів за період з вересня 2018 року по січень 2021 року через що виникла заборгованість у розмірі 15484,36 грн.. Просив зобов`язати державного виконавця надати обґрунтовані розрахунки сум, що підлягають стягненню та причин, по яких такі суми не стягувались та визнати незаконними дії державного виконавця щодо проведення розрахунку суми заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 57152840 від 11.02.2021року.

Скаржник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток, в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання також не з`явився, надіслав суду клопотання, у якому просив залишити скаргу ОСОБА_1 без розгляду, оскільки у відповідності до ч.5 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. А так як державною виконавчою службою в порядку ст. 28 Закону України Про виконавче провадження ОСОБА_1 2 березня 2021 року електронними носіями на телефон мобільного звязку НОМЕР_1 було скеровано вказаний розрахунок заборгованості, тому він, як сторона виконавчого провадження, вважається повідомленим про вказані розрахунки ще 2 березня 2021 року, однак він пропустив визначений законодавством десятиденний строк для звернення до суду із вказаною скаргою.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, надіслала суду клопотання про проведення судового засідання у її відсутності. З поданою ОСОБА_1 скаргою не погоджується, вважає, що інформація, зазначена ним у поданій суду скарзі про те, що він дізнався про проведений державним виконавцем розрахунок по вказаному виконавчому провадженні 10 березня 2021 року, не відповідає дійсності та вказана інформація не підтведжена жодними належними та допустими доказами. Стверджує, що скаржник ОСОБА_1 ознайомився із вказаним розрахунком державного виконавця в судовому засіданні по розгляду цивільної справи № 593/173/21 ще 5 березня 2021 року під час розгляду її скарги, однак він свою скаргу до суду подав лише 22 березня 2021 року, тобто він пропустив встановлений ст. 449 ЦПК України десятиденний строк для звернення із вказаною скаргою, але клопотання про поновлення цього строку суду не подав. Вважає, що скаржник пропустив десятиденний строк без поважних причин, а тому із вказаних підстав вимоги, зазначені у його скарзі, просила залишити без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись із скаргою ОСОБА_1 та поданими учасниками судового розгляду щодо неї письмовими клопотаннями, прийшов до висновку, що вказану скаргу слід залишити без розгляду, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 449 ЦПК України та ч.5 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

І хоч із тексту скарги видно, що 10 березня 2021 року скаржник, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, дізнався про проведений державним виконавцем розрахунок, однак він у відповідності до ст.ст.76-81 ЦПК України не подав суду належних та допустимих доказів зазначеного, хоч суд надавав йому таку можливість, та крім цього його твердження спростовується як письмовим повідомленням Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), так і письмовими поясненнями стягувача ОСОБА_2 ..

Так, із письмового повідомлення В-4/24002 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 1 квітня 2021 року видно, що в порядку ст. 28 Закону України Про виконавче провадження ОСОБА_1 2 березня 2021 року електронними носіями на телефон мобільного звязку НОМЕР_1 було скеровано вказаний розрахунок заборгованості АСВП № 58658782 та АСВП № 57152840 від 11 лютого 2021 року, тому він, як сторона виконавчого провадження, вважається повідомленим про вказані державним виконавцем розрахунки заборгованості ще 2 березня 2021 року.

Крім цього, в судовому засіданні за письмовим клопотанням стягувача даного виконавчого провадження ОСОБА_2 було оглянуто копію розписки власноручно написаної ОСОБА_1 , оригінал якої знаходиться в матеріалах цивільної справи № 593/173/21 за її скаргою на дії та рішення державного виконавця з приводу визнання незаконним та скасування вказаного розрахунку державного виконавця від 11 лютого 2021 року. Вказана розписка, яка міститься в матеріалах цієї цивільної справи на (а.с. 84) свідчить про те, що він 5 березня 2021 року ознайомився із матеріалами вищевказаної справи, тобто вказаний документ спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що він дізнався про розрахунок державного виконавця лише 10 березня 2021 року.

А так як судом встановлено, що скаржник дізнався про існування вказаного розрахунку державного виконавця саме 5 березня 2021 року під час ознайомлення із матеріалами справи № 593/173/21, однак свою скаргу на дії державного виконавця з приводу вказаного розрахунку всупереч ч.5 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження та ст. 449 ЦПК України подав лише 22 березня 2021 року про що свідчить дата, яка міститься на поданій ним скарзі та штамп на конверті, у якому також вказано дату - 22 березня 2021 року, тобто зазначені вище документи свідчать про те, що скаржник подав суду свою скаргу із пропуском ним строку звернення до суду, однак клопотання про поновлення вказаного строку суду не подав.

Відповідно до роз`яснень пункту 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вбачається, що скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Враховуючи те, що розділом VII ЦПК України не передбачено залишення скарги без розгляду, а відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено право суду застосовувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановлного законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 не подано заяви про поновлення строку на звернення до суду із вказаною скаргою одночасно із поданням вказаної скарги, а також те, що в тексті самої скарги не міститься посилання на поновлення строку, суд прийшов до висновку, що у відповідності до ч. 2 ст.449 ЦПК України подану скаргу слід залишити без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 447- 449, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 7 травня 2021 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.