Справа № 367/3215/21
Провадження №2-з/367/138/2021
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заявниця вказує про те, що має намір звернутися до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, що розташована під об`єктом нерухомого майна по АДРЕСА_1 , що належить заявниці та її дітям на праві власності.

Вказує, що 16 березня 2021 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Шех Ксенією Григорівною був посвідчений договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :01:073:4249 та зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 . Також, 28 квітня 2021 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Шех Ксенією Григорівною був посвідчений договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :01:073:4248 та зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Заявниця зазначає, що згідно даних Публічної кадастрової карти України на вищевказаних земельних ділянках розташований об`єкт нерухомого майна, а саме автобусна зупинка зблокована з магазином, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -є, що належить заявниці та її дітям на праві власності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 16.06.2020 у справі №689/26/17, враховуючи принцип юридичної єдності долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку і споруди, земельна ділянка слідує за нерухомим майном.

Заявниця вважає, що право на земельну ділянку, на якій розміщений належний їй та дітям об`єкт нерухомого майна, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки присвоєння кадастрових номерів спірним земельним ділянкам, передача їх у власність та укладення договорів дарування щодо них проводилось всупереч норм земельного та цивільного законодавства.

Як зазначає заявниця, представник ОСОБА_2 стверджує, що внаслідок набуття земельних ділянок (кадастрові номери :01:073:4248, :01:073:4249) у власність, у заявниці припинилося право власності на об`єкт нерухомого майна, в результаті чого він підлягає знесенню, також представник ОСОБА_2 вказує, що розташування на земельній ділянці об`єкта нерухомого майна перешкоджає власнику земельної ділянки приступити до її використання, а тому власник має право знести його самостійно в будь-який час.

На переконання заявниці, вищенаведене свідчить про наявність підстав вважати, що незастосування заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить з метою забезпечення позову в своїх інтересах, та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, що розташована під автобусною зупинкою, зблокованою з магазином, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -є, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки кадастровий номер :01:073:4248 та кадастровий номер :01:073:4249.

З приводу зустрічного забезпечення позову, заявник вважає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч.3 ст.154 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом першим ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

До заяви про забезпечення позову заявник додає документи на підтвердження права власності її, а також дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_5 на об`єкт нерухомості - автобусну зупинку, зблоковану з магазином, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -є. Однак, у поданих документах відсутні відомості про те, на якій саме земельній ділянці знаходиться зазначений об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до доданих заявником інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.04.2021, дійсно власником земельних ділянок з кадастровими номерами :01:073:4248, :01:073:4249 є ОСОБА_2 , однак, у вказаних інформаційних довідках не зазначено адресу розташування земельних ділянок.

Вказані обставини позбавляють суд можливості об`єктивно встановити, чи дійсно належний заявниці та її дітям об`єкт нерухомості - автобусна зупинка, зблокована з магазином, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований саме на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:073:4248, :01:073:4249, про накладення арешту на які ставиться питання у заяві.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук