УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року cуддя Іллічівського районного суду Донецької області Іванченко А.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП в Донецькій області та Державної казначейської служби України про відшкодування сум матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій працівників поліції,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про відшкодування сум матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій працівників поліції.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та по справі призначено підготовче судове засідання.

26.04.2021 року судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП в Донецькій області та Державної казначейської служби України про відшкодування сум матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій працівників поліції без руху та позивачу запропоновано усунути недоліки щодо сплати судового збору у строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

З вказаної ухвали суду вбачається, що позивачу необхідно за вимогу майнового характеру, щодо стягнення матеріальної шкоди сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн., а за вимогу про стягнення моральної шкоди позивач сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн.

05.05.2021 року, через канцелярію суду, від позивача надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої він вважає на необхідне прийняти його позовну заяву до розгляду, відкрити провадження по справі, а також позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору на суму 908,00 грн.

Ознайомившись із вказаною заявою, суддя зазначає про наступне.

Позивачем у позові зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за даною позовною заявою.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993року№ 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12,22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Даний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку із передачею Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду справи на її розгляд для розв`язання виключної правової проблеми щодо застосування норми п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із незгодою з попередніми висновками як Великої Палати, так касаційних палат, у яких стверджувалось про те, що учасники бойових дій безперечно звільняються від сплати судового збору у будь-якій справі.

Законом учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору у разі звернення до суду з позовом щодо незастосування пільг, визначених в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, якщо ця ж особа, яка має статус учасника бойових дій (ветеран війни), звертається до суду з позовними вимогами, іншого майнового або не майнового характеру, судовий збір має бути сплачений на загальних підставах, оскільки у даному конкретному випадку такий позов не пов`язаний з порушенням права саме учасника бойових дій, а виникає з інших відносин.

В даному випаду особа звернулася з позовом про відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди, а не за захистом своїх порушених прав, як учасника бойових дій, а тому не звільняється від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Згідно ч.1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем -1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн.

Таким чином приходжу до висновку, що за вимогу майнового характеру, щодо стягнення матеріальної шкоди позивач має сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн., а за вимогу про стягнення моральної шкоди позивач має сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Беручи до уваги, що позивачем сплачено та долучено квитанцію про сплату судового збору на суму 908,00 грн. за вимогу матеріального характеру, йому за вимогу про стягнення моральної шкоди необхідно ще доплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 177, 185,187 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП в Донецькій області та Державної казначейської служби України про відшкодування сум матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій працівників поліції - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. М. Іванченко