Справа №: 446/522/21
Провадження №: 2/0343/341/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

11 травня 2021 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А :

на розгляд Долинського районного суду Івано-Франківської області поступила вищевказана позовна заява.

Одночасно позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №33272, вчиненого 19.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» (Код ) заборгованості в розмірі 17779,94 грн на період розгляду судової справи.

Дану заяву мотивує тим, що 19.12.2019 приватним нотаріусом КМНО Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис №33272 щодо стягнення заборгованості з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 17779,94 гривень, що включає витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1586,36 гривень. Строк, за який провадиться стягнення, а також підстава та обставини виникнення вказаної заборгованості йому не відомі, так, як жодних договірних зобов`язань з відповідачем у нього не було.

02 березня 2020 року приватним виконавцем Ігнатівим О.Л. на підставі виконавчого напису № 33272 від 19.12.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61438123. Під час виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на кошти боржника та звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші його доходи.

Однак, є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що виконавчий напис № 33272 від 19.12.2019 є таким, що не підлягає до виконання, оскільки винесений безпідставно та незаконно, так як жодної заборгованості у нього перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не існує. Приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису допущено порушення щодо встановлення безспірності заборгованості, а також встановлених термінів виникнення права вимоги.

Звернення стягнення на його майно за завідомо незаконним виконавчим документом суттєво обмежує та може ускладнити поновлення порушених прав, позаяк на сьогоднішній день в умовах карантинних обмежень він позбавлений можливості повноцінно задовольняти свої потреби з власних коштів. В разі задоволення позову, він буде вимушений докласти значні зусилля для відновлення своїх прав. Оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист ним своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису до вирішення справи по суті, стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити. З огляду на те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову спрямована безпосередньо на зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу, який оскаржується в рамках даної судової справи, він просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування, а вжиття заходів забезпечення позову не нестиме жодних збитків для відповідача.

Суд, вивчивши доводи заяви, дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 3 Закону), рішення, оформлене уповноваженою особою нотаріусом у виді виконавчого напису є таким, що підлягає примусовому виконанню, а сам виконавчий напис, відповідно, є виконавчим документом.

Виходячи зі специфіки вказаного вище виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач вважає, що такий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства та існує спір щодо заборгованості, та повернення стягнутого за виконавчим документом.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 , звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №33272, вчиненого 19.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» (код ) заборгованості в розмірі 17779,94 грнна період розгляду судової справи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів спрямованих на їх забезпечення. Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову. Відповідно особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у разі не зупинення звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого за виконавчим написом, це може призвести до незаконного стягнення з позивача належних йому сум пенсії та інших коштів (доходів) при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису.

Існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року в справі № 285/2445/18 (провадження № 61-45537св18) у подібних правовідносинах.

Крім того, у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи судом приватним виконавцем буде примусово стягнуто з доходів позивача заборгованість, то в останнього є обґрунтовані побоювання про неможливість ефективно захистити свої права у межах цього судового провадження, що також може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів при новому зверненні до суду.

Отже, враховуючи предмет спору, який полягає в оскарженні виконавчого напису нотаріуса та повернення стягнутого за виконавчим документом, що свідчить про спірність заборгованості, обґрунтованість вимог позивача в частині існування ризиків утруднення виконання рішення суду при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, беручи до уваги, що забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачено чинним законодавством та є співвмірним із позовними вимогами, а також приймаючи до уваги, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, в рамках якого вчиняються виконавчі дії, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб матиме місце можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому прийшов до висновку, що доцільно задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується в судовому порядку.

Вжиття вказаного способу забезпечення позову зупинення звернення стягнення за виконавчим документом є співмірним із заявленими позивачем вимогами, ураховуючи те, що заходи забезпечення позову є тимчасовими, зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі викладеного ст.ст. 149, 150 ЦПК України, та керуючись ст.ст. 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №61438123 з примусового виконання виконавчого напису №33272, вчиненого 19.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з божника ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" () заборгованості в розмірі 17779,94 гривень.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу суду про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Копію ухвали направити приватному нотаріусу Харі Наталії Станіславівні для виконання, сторонам та іншим третім особам до відома.

Заявник - позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 14, офіс 301, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович, що знаходиться за адресою: смт Вигода, вул. Данила Галицького, 48 Калуського (в минулому Долинського) району Івано-Франківської області

Суддя: Монташевич С.М.