Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2021 Справа №607/15781/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Савіцької О.П., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кожевнікової О.В., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ороновської О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний земельно-кадастровий центр «Галицькі землі», приватного підприємства «Матек», Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 з участю третіх осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний земельно-кадастровий центр «Галицькі землі», приватного підприємства «Матек», Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 21.03.1997 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на підставі її Рішення за № 204 гр. ОСОБА_1 (надалі Позивач) було безоплатно передано земельну ділянку площею 0,1721 га, що розташована на території с. Підгороднє, Тернопільського р-ну, Тернопільської області. На підставі даного рішення 18.08.1997 року позивачу був виданий відповідний Державний акт на право приватної власності на землю серії ТР №06590. Зазначений державний акт є зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №88. Зазначена земельна ділянка була надана Позивачу для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З метою приведення у відповідність до чинного законодавства України існуючої документації по зазначеній земельній ділянці, на підставі ст.ст. 25, 27, ЗУ «Про землеустрій», між позивачем та ТОВ Регіональний земельно-кадастровий центр «Галицькі землі» був укладений договір №03_11/15 від 09.11.2015 року, у відповідності до якого було розпочато розроблення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та подальшою, у відповідності до ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», відповідною реєстрацією технічної документації та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці.

Проте, під час розроблення ТОВ Регіональний земельно-кадастровий центр «Галицькі землі» вищевказаної документації було встановлено, що на частину земельної ділянки позивача є перетин іншої земельної ділянки за кадастровим №:02:001:0705, що належить гр. ОСОБА_2 , технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) якій виготовляло ПП «Матек», а тому ТзОВ Регіональний земельно-кадастровий центр «Галицькі землі» було припинено подальші роботи, про що свідчить лист від ТзОВ "Регіональний земельно-кадастровий центр "Галицькі землі" від 13.04.2016 року.

Позивач вказав, що 06 лютого 2017 року його адвокат звернувся у відділ Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області про вирішення питання усунення накладання земельних ділянок, однак відповіді не надійшло.

16 червня 2017 року адвокат позивача звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області із запитом про те чи в системі кадастру існує наявне перекриття і яким суб`єктом має бути виправлена зазначена помилка. У відповіді ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області від 26.06.2017 року зазначено про необхідність звернутись до розробника документації із землеустрою, а саме ПП "Матек".

Аналогічну відповідь було отримано від ТзОВ "Регіональний земельно-кадастровий центр "Галицькі землі".

У червні 2017 року на адресу ПП «Матек» був надісланий адвокатський запит щодо надання наступної інформації:

- чи ПП «Матек» перевірявся факт накладення земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0705 власником якої є ОСОБА_2 на земельну ділянку, що належить позивачу;

- якщо так, то чи може ПП «Матек» виправити помилку та внести відповідні зміни в обмінний файл.

Проте, ПП «Матек» був проігнорований адвокатський запит, що в свою чергу є порушенням ст. 212-3 КУпАП.

Під час особистого візиту на робоче місце до виконавця який виконував роботи по виготовленню ОСОБА_2 технічної документації по земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0705, було отримано усну відмову у виправленні помилки та внесенні відповідних змін в обмінний файл.

Таким чином, вказав позивач, ПП «Матек» при виготовленні технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) стосовно земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0705 власником якої є ОСОБА_2 не було зроблено жодних робіт по встановленню факту наявності суміжної земельної ділянки та її площі. В результаті таких халатних дій позивача позбавлено можливості реалізувати свої права щодо належної йому земельної ділянки.

Позивач вказав, що дії ОСОБА_2 та ПП «Матек» призвели до порушення конституційних прав позивача, а саме до порушення ст.41 Конституції України, якою передбачається наявність у позивача права володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном (земельною ділянкою), а також ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованим Законом №475/97 ВР від 17.07.1997 року в якому зазначено, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном...».

Дане порушення вбачається із виконанням ПП «Матек» неналежним чином своєї роботи по виготовленню технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), гр. ОСОБА_2 стосовно земельної ділянки за кадастровим №:02:001:0705.

У відповідності до п. 1 ст. 319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Проте Позивач позбавлений можливості в повній мірі реалізовувати свої права щодо земельної ділянки так як Позивач не може виготовити технічну документацію на земельну ділянку з подальшим присвоєнням кадастрового номера з вини ПП «Матек».

Із вказаних підстав позивач просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0705 серія ЯГ №458525 від 31.08.2006 виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_4 подав відзив на позову заяву в якому заперечив щодо задоволення позовних вимог та вказав, що 08 липня 2004 року між ОСОБА_5 , діючим від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу ВВЕ № 861790 земельної ділянки площею 0.12 га, розташованої на території Підгороднянської сільської ради. У зазначеному договорі купівлі-продажу зазначається, що суміжними землекористувачами по вказаній ділянці є: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та суміжні землі сільської ради. Право власності ОСОБА_2 на дану ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №458525. У відповідності до розробленої у 2006 році Приватним підприємством «Матек» технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 , яка була затверджена та підписана головою Підгородненської сільської ради - Вересюком О.П., начальником Тернопільського районного відділу земельних ресурсів - Дерев`яним Я.M., начальником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тернопільської рай/держадміністрації - Маркевич І., також зазначається, що суміжними землекористувачами зазначеної земельної ділянки є ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також зазначається факт відсутності претензій суміжних землекористувачів до ОСОБА_2 , як власника. Тобто, у 2006 році у переліку суміжних землекористувачів гр. ОСОБА_1 (позивач у даній справі) зазначений не був, що достовірно свідчить по відсутність жодних перетинів із земельними ділянками інших осіб, зокрема із ділянкою гр. ОСОБА_1 , хоча земельна ділянка йому виділена була ще у 1997 році. Оскільки, земельна ділянка набута Позивачем ще у 1997 році, при виготовленні документації Відповідачу у 2006 році повинні були виникнуги вказані у позовній заяві пересічення земельних ділянок Позивача та Відповідача, та у випадку наявності будь-яких накладень чи пересічень земельних ділянок під час розроблення технічної документації Відповідачу у 2006 році, таке виготовлення стало б неможливим.

Про факт недостовірності даних наведених Позивачем у поданій позовній заяві даних свідчить опис меж земельної ділянки зазначений у технічній документації, а саме:

Від А до Б - землі сільської ради; від Б до В - землі ОСОБА_6 ; від В до Г - землі ОСОБА_8 ; від Г до А - землі ОСОБА_9 , про що свідчать і підписи вказаних осіб, як погодження факту суміжних (сусідніх) земельних ділянок із ділянкою ОСОБА_2 .

Отже, вказав представник відповідача, яким чином земельні ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пересікаються є незрозумілим, оскільки земельна ділянка ОСОБА_11 розташована в іншому місці, ніж первісне місцерозташування ділянки ОСОБА_2 .

З огляду на ситуацію що склалась, Відповідач безпідставно та необґрунтовано може втратити своє законодавчо надане право на користування, розпорядження та володіння земельною ділянкою, що належить їй на праві приватної власності.

Дана ситуація, на думку представника відповідача, призводить до порушення конституційних прав Відповідача, а саме до порушення ст. 41 Конституції України, якою передбачається наявність у Відповідача права володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, в даному випадку земельною ділянкою, а також ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованим Законом №475/97 ВР від 17.07.1997року в якому зазначено: «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За приписами статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Як передбачає стаття 23 цього Закону документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа. Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру. Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

У відповідності до частин першої та другої статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Представник відповідача вказав, що належні докази знаходження в межах земельної ділянки Позивача, іншої ділянки або її частини - не подано, тому що лист ТОВ «Регіональний земельно-кадастровий центр «Галицькі землі», не є належним доказом, адже останні не є спеціалізованою установою, яка уповноважена надавати такі висновки.

У відповідності п. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Проте, на думку сторони Відповідача, Позивач має на меті позбавити Відповідача можливості в повній мірі реалізовувати свої законні права, адже ставить під сумнів достовірність документації, що підтверджує право власності Відповідача.

Відповідно до положень статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 81 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Дана норма свідчить про законний спосіб набуття Відповідачем права власності на вищезазначену земельну ділянку, що унеможливлює позбавлення останнього права власності, адже власник, який на законних підставах набув право власності на майно (в даному випадку земельну ділянку ділянку) не може бути позбавлений такого права.

Стаття 143 ЗК України вказує, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку та лише у разі:

а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і каран тинно-шкідливими організмами ..., які завдають шкоди здоров`ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів;

в) конфіскації земельної ділянки;

г) викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;

ґ) примусового звернення стягнень па земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки;

д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, на думку представника відповідача, ОСОБА_2 жодним чином не порушувала права Позивача, адже являється добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки, яка набута за кошти Відповідача шляхом купівлі-продажу, технічна документація на зазначену ділянку розроблялась у відповідності до чинного законодавства у 2006 році. Відповідач ніякими діями не порушував права Позивача, навпаки, Позивач даною позовною заявою, безпідставно, недобросовісно та незаконно прагне порушити конституційні права Відповідача. Із вказаних підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Просить врахувати, що накладення земельних ділянок сторін у справі виникло не з вини відповідача, а у зв`язку із невірним виділення земельних ділянок іншим суміжним землекористувачам, що і стало причиною накладок.

Інші особи в судове засідання не з`явились з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення учасників справи встановив наступні обставини справи.

На запит адвоката Кожевнікової О.В. від 16.06.2017 року ТОВ «Регіональний земельно-кадастровий центр «Галицькі землі» листом від 05.07.2017 року повідомило, що згідно договору № 03_11/15 від 09.11.2015 року ТОВ «Галицькі землі» розпочато розроблення Технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості), яка перебуває у власності гр. ОСОБА_1 , площею 0,1721 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: с. Підгороднє, Тернопільського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 06590. Під час розроблення вищевказаної документації встановлено, що на частину земельної ділянки гр. ОСОБА_1 є перетин із земельною ділянкою за кадастровим номером :02:001:0705. Відповідно роботи по виготовленню технічної документації було призупинено, про що гр. ОСОБА_1 повідомлено листом № 06 04/1 6 від 13.04.2016. На підставі ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. № 3613-УІ виправлення технічної помилки здійснюється за плату та за згоди власника земельної ділянки, розробником документації, а у випадку якщо є межовий спір то відповідно до рішення суду.

На запит адвоката Кожевнікової О.В. від 16.07.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області листом від 26.06.2017 року повідомило, що згідно відомостей програмного забезпечення Державного земельного кадастру та за інформацією державних кадастрових реєстраторів, що здійснюють свої повноваження в межах Тернопільського району, гр. ОСОБА_1 , із відповідною заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована в с. Підгороднє Тернопільського району площею 0,17 га, згідно державного акту на право власності на землю від 18.08.1997 серії ТР № 06590, не звертався. Відтак, в Державному земельному кадастрі відсутня інформація про перетин згаданих вище земельних ділянок. Поряд з цим, зазначено, що розробником документації із землеустрою суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0705 є ПП фірма "Матек", до якої можна звернутися для узгодження відомостей про результати кадастрової зйомки суміжних земельних ділянок. У випадку виявлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, в тому числі і перетинів (накладок), слід здійснити заходи щодо їх виправлення з дотриманням вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2012 №1051.

Згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №458525 - ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору площею 0,12 га в с. Підгороднє Тернопільського району, кадастровий номер :02:001:0705.

Згідно Державного Акту на право приватної власності на землю видано громадянину України - ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель на території с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області.

Листом від 13.04.2016 року ТОВ «Регіональний земельно-кадастровий центр «Галицькі землі» повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із наявністю перекриття земельної ділянки, яка перебуває у його власності згідно державного акту серії ТР № 06590 від 18 серпня 1997 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1721 га в с. Підгороднс, Тернопільського району із земельною ділянкою за кадастровим номером :02:001:0705, товариство призупиняє виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно договору № 03_11/15 від 09.11.2015 р. до вирішення ним питання земельного спору. До вказаного листа додано схему перекриття земельних ділянок із якої вбачається накладення (перекриття) земельних ділянок позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_1 від 26.08.2010 року ОСОБА_2 змінила ім`я на ОСОБА_2 .

Згідно довідки Підгороднянської сільської ради від 31.05.2018 року №515 за гр. ОСОБА_2 рахується земельна ділянка площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і прибудинкових споруд, розташована на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 983/19-22 від 18.02.2021 року експерт за результатами проведено дослідження прийшов до наступних висновків:

- встановити місцезнаходження земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0705 відповідно до відомостей (стосовно координат), що наявні у документації із землеустрою на дану земельну ділянку, не вбачається за можливе. Натомість на місцевості відповідачем вказано ділянку, що не межує із позивачем у справі. Дані факти потребують додаткового вивчення матеріалів, що відсутні в матеріалах справи.

- земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на місцевості по факту не межують, для додаткового вивчення обставин, виникає необхідність у наданні відомостей про координати земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0705, що внесені в ДЗК, оскільки представлені координати у відповідній технічній документації не можуть відповідати земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0705.

- згідно представлених матеріалів справи, ймовірно існує накладання

земельних ділянок сторін по справі, однак даний факт потребує додаткового вивчення.

-згідно представлених матеріалів справи, імовірно існує перетин

накладання земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну ділянку ОСОБА_1 , оскільки в останнього земельна ділянка вважається сформованою, а також те, що відповідачем указано її земельну ділянку у місці, що не межує із ділянкою позивача.

- у разі невідповідностей координат земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0705 її фактичному місцерозташуванню на місцевості, виникає необхідність внесення відповідних змін до документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку, виключно опісля додаткового дослідження обставин, описаних у дослідницькій частині, що потребують додаткового вивчення.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 виконаний ним експертний висновок підтримав у повному обсязі. Пояснив, що згідно наявної земельно-технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається накладення належних їм земельних ділянок, хоча на місцевості вказані земельні ділянки не межують між собою.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; індексна кадастрова карта (план) - картографічний документ, що відображає місцезнаходження, межі і нумерацію кадастрових зон і кварталів та використовується для присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам і ведення кадастрової карти (плану).

Зокрема, ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельними ділянками.

Ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ст. 152 ЗК України землевласник або землекористувач може вимагати усунення яких-небудь порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодуванні заподіяного збитку.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ході судового розгляду встановлено, що згідно даних земельно-технічної документації має місце накладання земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0705 власником якої є ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано.

Наявність у земельно-технічній документації відповідача помилок, які призводять до накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача - порушує право позивача на розроблення технічної документації на належну йому земельну ділянку та присвоєння останній кадастрового номера.

Наведені у висновку експерта обставини, зокрема щодо наявності, згідно даних земельно-технічної документації, накладення земельних ділянок сторін у справі належними доказами відповідачем не спростовано.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки позивач належними і допустимими доказами довів ті обставини на які посилалася, як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0705 серія ЯГ №458525 від 31.08.2006 виданий на ім`я ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Суд зазначає, що задоволення позовних вимог про скасування Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0705 серія ЯГ №458525 від 31.08.2006 виданий на ім`я ОСОБА_2 , не спрямоване на позбавлення та не позбавляє відповідача прав на його земельну ділянку, а лише зобов`язує відповідача привести земельно-технічну документацію на належну йому земельну ділянку до вимог чинного земельного законодавства, зокрема усунення помилок які призводять до накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи той факт, що позивач є інвалідом ІІ групи, а також те, що позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 4710 гривень понесених позивачем витрат на оплату судової земельно-технічної експертизи, а також слід стягнути із відповідача в доход держави 640 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0705 серія ЯГ №458525 від 31.08.2006 виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4710 гривень понесених витрат на оплату судової земельно-технічної експертизи.

Стягнути із ОСОБА_2 в доход держави 640 гривень судового збору.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний земельно-кадастровий центр «Галицькі землі», м. Тернопіль, вул. Руська, 25.

Третя особа: Приватне підприємство «Матек», м. Тернопіль, вул. Кривоноса, 14.

Третя особа: Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич