Провадження № 2-ві/643/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О. розглянувши, без повідомлення учасників справи, заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Майстренка О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент служб у справах дітей Харківського міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , зобов`язання не чинити перешкоди проживанню ОСОБА_4 разом з матір`ю та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Московського районного суду м. Харкова Майстренка О.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент служб у справах дітей Харківського міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , зобов`язання не чинити перешкоди проживанню ОСОБА_4 разом з матір`ю та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

05.05.2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід судді Майстренка О.М.

Згідно Ухвали Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2021 року заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Майстренка О.М. передано до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021року, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Майстренка О.М. було передано на розгляд судді Олійнику О.О.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

В обгрунтування своєї заяви про відвід судді Майстренко О.М., Сосницький А.О. зазначає про таке.

На думку ОСОБА_1 , заінтересованість судді Майстренко О. М. у справі №643/16285/20 підтверджується наступними доводами. Суддя Майстренко О.М. прямо зацікавлений у результаті розгляду справи; поза процесом спілкується з позивачем та його представниками; надає процесуальні переваги позивачу та її представникам, шляхом заслуховування лише їх клопотань, а клопотання відповідача та його представника повністю ігноруються; надає процесуальні переваги позивачу та її представникам та втручається у здійснення технічного фіксування судового засідання. У зв`язку з чим вважає що упереджене відношення судді Майстренко О.М. до нього суперечить стандартам суддівської етики та наявність вказаних обставин, викликає у нього сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Майстренка О.М.

В обгрунтування правових підстав для відводу судді Майстренко О.М., заявник ОСОБА_4 , посилається на практику Європейського суду з прав людини, щодо стандартів належної поведінки судді та на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід з додатками до неї, доводи, викладені у заяві, надані в обґрунтування заявлених вимог, дійшов наступних висновків.

Підстави для заяви відводу судді передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно довести наявність упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Проаналізувавши доводи ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заява ОСОБА_1 про відвід судді Майстренка О.М. не містить жодних обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді Майстренко О.М., та можуть бути підставою для його відводу від розгляду справи відповідно до статей 36, 37 Цивільного процесуального кодексу України.

Наведені у заяві доводи щодо сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Майстренка О.М., мають суб`єктивний характер, є незгодою з процесуальними рішеннями судді та не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Майстренка О.М. під час розгляду справи № 643/16285/20, оскільки жодного факту вчинення дій, які б свідчили про його упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді, не наведено.

Крім того, з доводів ОСОБА_1 у цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді.

У контексті поданої заяви суд звертає увагу відповідача на приписи частини четвертої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відводу головуючого судді Майстренка О.М. від подальшого розгляду справи, в зв`язку з чим заява про відвід не підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 36, 37, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Майстренка О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент служб у справах дітей Харківського міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , зобов`язання не чинити перешкоди проживанню ОСОБА_4 разом з матір`ю та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Cуддя - О.О. Олійник