гСправа № 358/185/21 Провадження № 2/358/387/21
07 травня 2021 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його (позивача) користь борг у розмірі 6000,00 (шість тисяч) доларів США.
В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 листопада 2019 року між ним ( ОСОБА_2 ) та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено усний Договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала від нього у позику грошові кошти у розмірі 6 000,00 (шість тисяч) доларів США, з кінцевим строком повернення 30 грудня 2019 року. На підтвердження укладання Договору позики ОСОБА_3 надала відповідну розписку про отримання грошових коштів та зобов`язання їх повернення у вказаний строк.
У зв`язку з невиконанням умов вказаного договору 06.01.2021 відповідачу ОСОБА_3 було направлено вимогу про усунення порушень умов договору позики та повернення коштів. Вказана вимога була повернута відправнику по причині закінчення терміну зберігання. Станом на дату звернення до суду з цим позовом, позика не повернута.
Посилаючись на положення ст.ст. 610, 1046-1049 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача 6000 доларів США. Також просив стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 1670,77 гривень. Крім того, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_3 про дату, час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, але в судове засідання повторно не з`явилася і причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачці було надіслано за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку.
Згідно довідки відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Богуславської міської ради №06-28/53 від 05.03.2021 року вбачається, що місце проживання відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що адресовані відповідачці повістки про виклик до суду повернуті з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Тобто відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслала відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Із копії розписки від 29 листопада 2019 року вбачається, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір позики згідно якого ОСОБА_3 отримала в борг у ОСОБА_2 гроші у розмірі 6000 доларів США зі строком повернення до 30.12.2019 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в Постанові від 16 січня 2019 року (справа № 373/2054/16-ц), заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Оскільки зобов`язання повернути борг відповідачкою не виконані, то є законні підстави для задоволення позову з урахуванням положень ст.ст. 1046, 1049 ЦК України.
Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1670,77 гривень, що підтверджено документально, а тому вказану суму коштів необхідно стягнути із відповідачки на користь позивача.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141, 246, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), борг за договором позики від 29.11.2019 у розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США та судові витрати по справі понесені на сплату судового збору у розмірі 1670 (одна тисяча шістсот сімдесят) гривень 77 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов