ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/2161/19Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 22-ц/817/457/21 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Костів О. З.,

за участю секретаря Іванюти О. М.,

сторін :

представника позивача ОСОБА_1 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» - адвоката Кріль О. М.,

представника відповідача ПАТ Галіція Дистилері - адвоката Олексів Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 595/2161/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Галіція Дистилері на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року, постановленою суддею Содоморою Р. О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Галіція Дистилері» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» про захист прав інтелектуальної власності - визнання недійсним свідоцтва про право на знак для товарів і послуг, заборону використання знаку для товарів і послуг, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Галіція Дистилері» третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» про захист прав інтелектуальної власності - визнання недійсним свідоцтва про право на знак для товарів і послуг, заборону використання знаку для товарів і послуг, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником знаку (торговельної марки) «Lemberg Лемберг» для товарів і послуг класифікованих згідно МКТП - кл. 16,30, 33,34,37,39 та 45, на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , що видане Державною службою інтелектуальної власності України 27.01.2014 року. Між ОСОБА_1 та третьою особою - Приватним акціонерним товариством «Львівський лікеро-горілчаний завод» 01 вересня 2015 року укладено ліцензійний договір №1/15 на право користування знаком для товарів і послуг. На підставі якого ОСОБА_1 надає Приватному акціонерному товариству «Львівський лікеро-горілчаний завод» на строк дії свідоцтва № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року за винагороду невиключну ліцензію на використання знаку для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відносно товарів і послуг класифікованих згідно МКТП - кл. 16, 30, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та 45.

У відповідності до п.1.2. Договору №1/15 на право користування знаком для товарів і послуг «Lemberg Лемберг» ОСОБА_1 згідно умов даного договору отримує право позначати продукцію, яку виготовляє або здобуває, згідно переліку товарів і послуг (п. 1.1.) вищезгаданим знаком для товарів і послуг.

Приватне акціонерне товариство «Львівський лікеро-горілчаний завод» виробляє лікеро-горілчані вироби та використовує знак для товарів і послуг «Lemberg Лемберг» для позначення відповідних алкогольних на поїв (горілки) - клас 33 згідно МКТП, що підтверджується сертифікатом відповідності №UA.10210.00038-18, виданим ДП «Львівстандартметрологія».

Позивач дізнався про порушення своїх інтелектуальних прав на торговельну марку (знак для товарів і послуг) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власником якої останній є, а саме у торгівельній мережі здійснюється продаж алкогольних напоїв - коньяку під торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Зазначений коньяк під торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виробляє та реалізовує відповідач - Приватне акціонерне товариство «Галіція Дистилері». Позивачу стало відомо, що торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відповідач використовує на підставі свідоцтва на знак № НОМЕР_6 , виданого Державною службою інтелектуальної власності України 25.11.2016 року. У відповідності до зазначеного свідоцтва відповідачем було зареєстровано право інтелектуальної власності на знак «Старий Лемберг, Alt Lemberg, Old Lemberg» для товарів класу 33 за МКТП - алкогольні напої (крім пива).

Позивач вважає, що знак для товарів і послуг №218991 «Старий Лемберг, Alt Lemberg, Old Lemberg», який використовує відповідач, є схожим настільки, що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг № НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тобто виникає змішування знаків), право власності на який зареєстровано за позивачем раніше і який використовується для аналогічних товарів - алкогольних напоїв (крім пива) - клас 33 згідно МКТП, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар класу 33 МКТП. Така діяльність відповідача порушує виключні права власника об`єкта інтелектуальної власності. Просив суд визнати недійсним свідоцтво України НОМЕР_6 на знак для товарів і послуг Старий Лемберг, Alt Lemberg, Old Lemberg, яке видане Приватному акціонерному товариству Галіція Дистилері Державною службою інтелектуальної власності України 25 листопада 2016 року,заборонити відповідачу Приватному акціонерному товариству Галіція Дистилері використання знаку для товарів і послуг (торговельної марки) 218991 Старий Лемберг, Alt Lemberg, Old Lemberg для товарів 33 класу за МКТП, у тому числі нанесення його не будь-який товар 33 класу МКТП, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метобю пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення), застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано, застосування його в діловій документації чи в рекламі та мережі інтернет,зобов`язати відповідача - Приватне акціонерне товариство Галіція Дистилері внести до Державного реєстру знаків для товарів і послуг відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва України № НОМЕР_6 на знак для товарів і послуг Старий Лемберг, Alt Lemberg, Old Lemberg, яке видане Приватному акціонерному товариству Галіція Дистилері Державною службою інтелектуальної власності України 25 листопада 2016 року та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені Промислова власність, стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства Галіція Дистилері на користь ОСОБА_1 100 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво України № НОМЕР_6 на знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », Alt Lember, Old Lemberg», яке видане Приватному акціонерному товариству «Галіція Дистилері» Державною службою інтелектуальної власності України 25.11.2016 року.

Заборонено Приватному акціонерному товариству «Галіція Дистилері» використання знаку для товарів і послуг (торговельної марки) № НОМЕР_6 «Старий Лемберг, Alt Lemberg, Old Lemberg» для товарів 33 класу за МКТП, у тому числі нанесення його на будь-який товар 33 класу МКТП, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення), застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано, застосування його в діловій документації чи в рекламі та мережі Інтернет.

Вирішено питання судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ПАТ Галіція Дистилері подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування вимог зазначає, що 13 лютого 2015 р. ПАТ «Галіція Дистилері» через довірену особу - патентного повіреного до «Українського інституту промислової власності» було подано заявку № m 2015 01813 від 13 лютого 2015 року на реєстрацію знаку для товарів та послуг «Старий Лемберг/Alt Lemberg/Old Lemberg» відносно товарів 33 класу МКТП, що підтверджується розпискою ДП «Український інститут промислової власності» про отримання заявки Вх. №16728 від 13 лютого 2015 р. У вересні 2016 р. ПАТ «Галіція Дистилері» через довірену особу - патентного повіреного було отримано затверджений висновок ДП «Український інститут інтелектуальної власності» №7999/4 про відповідність позначення «Старий Лемберг/Alt Lemberg/Old Lemberg» умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи. У листопаді 2016 р. ПАТ «Галіція Дистилері» через довірену особу - патентного повіреного було отримано Свідоцтво на знак для товарів і послуг № 218991 виданого Державною службою інтелектуальної власності України 25 листопада 2016 р. Таким чином,ПАТ «ГАЛІЦІЯ ДИСТИЛЕРІ» є власником знаку для товарів і послуг (торгівельної марки) «Старий Лемберг, Alt Lemberg, Old Lemberg» (клас 33 згідно МКТП) на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_6 , виданого Державною службою інтелектуальної власності України 25 листопада 2016 р.

Вказує, що питання тотожності або схожості спірних знаків для товарів і послуг з раніше зареєстрованими знаками (позначеннями) досліджується Державною службою інтелектуальної власності в процесі розгляду заявки на реєстрацію знаку. У разі виявлення знаків (позначень), які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками (позначеннями), раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг, такі знаки (позначення) не можуть бути зареєстровані Державною службою інтелектуальної власності. Таким чином, Свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_6 , видане Державною службою інтелектуальної власності України 25 листопада 2016 р. відповідає умовам надання правової охорони знаків для товарів і послуг, а отже відсутні будь - які порушення ПАТ «Галіція Дистилері» приписів ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та прав позивача. Відповідач вважає, що позивачем не надано достатніх та беззаперечних доказів на те, що знак може бути для пересічних споживачів оманливим або таким, що може призвести до введення в оману щодо особи позивача ,однак дані обставини судом не взято до уваги.

Крім того зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що позов ОСОБА_1 був пред`явлений до неналежного відповідача, на що він неодноразово звертав увагу суду, що залишились без уваги.

Стверджує, що належним відповідачем у даній справі є орган, на який покладено повноваження щодо видачі свідоцтв на знаки для товарів і послуг, а саме Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на час подачі позивачем позову до суду, правонаступником якого з 14 жовтня 2020 року стало державне підприємство Український інститут інтелектуальної власності, однак даний орган до участі в справі залучений не був, що є порушенням норм процесуального права та підставою для скасування рішення суду.

Зазначає, що у відповідності до п.69 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності від 17 жовтня 2012 року №12, відповідачем у спорах про визнання свідоцтва на зареєстрований знак недійсним повинна залучатися Державна служба інтелектуальної власності України як орган, на який покладено повноваження щодо видачі свідоцтв на знаки для товарів і послуг.

Вказує, що оскільки по всім заявленим позовним вимогам у даній справі ПрАТ Галіція Дистилері було неналежним відповідачем, то суд першої інстанції мав відмовити ОСОБА_1 в позові повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Вказує, що ОСОБА_1 є власником торговельної марки Lemberg Лемберг для товарів і послуг класифікованих згідно МКТП кл. 16, 30, 33, 34, 37, 39 та 45, на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , що видане Державною службою інтелектуальної власності України 27 січня 2014 року та Договору №1 про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 06 липня 2015 року, а тому саме йому належать майнові права інтелектуальної власності.

Зазначає, що використання знак для товарів і послуг, який використовує відповідач є настільки схожим, що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг № НОМЕР_1 , право власності на який позивачем зареєстровано раніше, у зв`язку з чим відповідач. Дана обставина підтверджується висновком експертів № 035/20 за результатами комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 26.06.2020 року знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », АДРЕСА_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_6 від 25.11.2016 року є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року щодо товарів 33 класу міжнародної класифікації товарів і послуг. Знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », АДРЕСА_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_6 від 25.11.2016 року є таким, що може ввести в оману пересічних споживачів щодо особи, яка виробляє в Україні товари 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг під знаком для товарів і послуг (торговельною маркою) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року. Згідно висновку товари 33 класу на які поширюється правова охорона знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_6 є спорідненими з товарами, на які поширюється правова охорона знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 .

В судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу з мотивів викладених в ній , рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року скасувати, постановити нове яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки вважає оскаржуване рішення місцевого суду законним та обґрунтованим.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає з огляду на наступне.

Відносини, які виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг (далі - знак, торговельна марка) в Україні регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а також нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема, торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2014 року зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 .

Згідно з договором №1 про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 06.07.2015 року власник ОСОБА_3 передає правонаступнику ОСОБА_1 право власності на знак для товарів і послуг, що належить йому відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 , що видане Державною службою інтелектуальної власності України 27.01.2014 року, у повному обсязі, в тому числі всі виключні майнові права. В результаті передачі права за цим Договором власником знака для товарів і послуг «Lemberg ЛЕМБЕРГ» стає ОСОБА_1 .

Із рішення Державної служби інтелектуальної власності України від 03.09.2015 року вбачається, що Державна служба інтелектуальної власності України розглянула заяву правонаступника власника свідоцтва № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , та прийняла рішення опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» та внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про передачу права власності на знак, відповідно до яких право власності на знак для товарів і послуг класів 16,30,33,34,37,39,45, на які зареєстровано знак, свідоцтво України № НОМЕР_1 , передається власником свідоцтва ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

Згідно з випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 25.09.2015 року ОСОБА_1 є власником свідоцтва № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року на знак « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до Ліцензійного договору № 1/15 на право користування знаком для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.09.2015 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод», ОСОБА_1 володіє виключним правом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 на підставі Договору № 1 про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 06.07.2015 року, ОСОБА_1 надає ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» на строк дії свідоцтва № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року невиключну ліцензію на використання знаку для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відносно товарів і послуг, класифікованих згідно МКТП - кл.16,30,33,34,37,39 та 45.

25.11.2016 року Державною службою інтелектуальної власності України, Приватному акціонерному товариству «Галіція Дистилері» видано свідоцтво України № НОМЕР_6 на знак для товарів і послуг «Старий Лемберг, Alt Lemberg,Old Lemberg».

Згідно висновку експертів № 035/20 за результатами комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 26.06.2020 року знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », АДРЕСА_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_6 від 25.11.2016 року є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року щодо товарів 33 класу міжнародної класифікації товарів і послуг. Знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », АДРЕСА_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_6 від 25.11.2016 року є таким, що може ввести в оману пересічних споживачів щодо особи, яка виробляє в Україні товари 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг під знаком для товарів і послуг (торговельною маркою) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року. Згідно висновку товари 33 класу на які поширюється правова охорона знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_6 є спорідненими з товарами, на які поширюється правова охорона знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 .

Розглядаючи спір, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для часткового задоволення вимог та прийшов до висновку, що права позивача порушені відповідачем та підлягають поновленню шляхом визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_6 на знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_3 », Alt Lember, Old Lemberg», яке видане Приватному акціонерному товариству «Галіція Дистилері» Державною службою інтелектуальної власності України 25.11.2016 року та заборони Приватному акціонерному товариству «Галіція Дистилері» використання знаку для товарів і послуг (торговельної марки) № НОМЕР_6 «Старий Лемберг, Alt Lemberg, Old Lemberg» для товарів 33 класу за МКТП, у тому числі нанесення його на будь-який товар 33 класу МКТП, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення), застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано, застосування його в діловій документації чи в рекламі та мережі Інтернет. В решті позовних вимог відмовлено у зв`язку із недоведеністю.

Однак з таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Під час здійснення правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правильне визначення складу сторін у справі є запорукою ухвалення законного і справедливого судового рішення.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

Звертаючись до суду із позовом до ПАТ «Галіція Дистилері» про захист прав інтелектуальної власності - визнання недійсним свідоцтва про право на знак для товарів і послуг, заборону використання знаку для товарів і послуг, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 в якості відповідача зазначив тільки ПАТ «Галіція Дистилері». Оскільки спір пов`язаний із захистом прав інтелектуальної власності, відповідачем у спорах про визнання свідоцтва на зареєстрований знак недійсним повинен залучатись орган, на який покладено повноваження щодо видачі свідоцтв для товарів і послуг.

Пунктом 69 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України '' Про деякі питання практики вирішення спорів ,пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності '' від 17 10.2012 року №12 зазначено ,що відповідачем у спорах про визнання свідоцтва на зареєстрований знак недійсним повинна залучатись Державна служба інтелектуальної власності Україн, як орган на який покладено повноваження щодо видачі свідоцтв для товарів і послуг.

Дані обставини залишились поза увагою суду, що привело до невірного вирішення спору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 664/1893/17, від 12 серпня 2020 року у справі № 761/42332/17 та інші).

З урахуванням вказаного, визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Таким чином співідповідачем у цій справі має бути орган на який покладено повноваження щодо видачі свідоцтв для товарів і послуг.

14.10.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності" від 16.06.2020 №703-ІХ, яким визначено повноваження Національного органу інтелектуальної власності (далі - НОІВ), зокрема, забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про національний орган інтелектуальної власності" від 13.10.2020 №1267-р, на виконання підпункту 1 пункту 7 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності", визначено, що державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" виконує функції Національного органу інтелектуальної власності.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності", Національний орган інтелектуальної власності є функціональним правонаступником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, щодо окремих функцій та повноважень з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності, визначених цим Законом.

Отже до 14 жовтня 2020 року належним відповідачем у даній справі було Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України у зв`язку з виконанням функцій щодо забезпечення ведення Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки та публікації відповідних відомостей в офіційному виданні. Втім дані повноваження на даний час покладено на державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" (функціонального правонаступника Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України).

Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу є обов`язковими тією мірою, якою вони були обов`язкові для сторони, яку правонаступник замінив.

Даний висновок зазначено в постанові Верховного суду від 25.02.2021 у справі № 910/11487/18.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статі 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Враховуючи, що суд першої інстанції на порушення норм процесуального права розглянув справу в неналежному суб`єктному складі, а саме не залучив усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі та враховуючи те, що апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи співвідповідача, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати повністю та відмовити в позові з цих підстав.

У зв`язку з зазначеним інші доводи, які стосуються суті спору, апеляційним судом не перевірялись.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Галіція Дистилері задовольнити .

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2021 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ Галіція Дистилері третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ПАТ Львівський лікеро-горілчаний завод про захист прав інтелектуальної власності визнання недійсним свідоцтва про право на знак для товарів і послуг, заборону використання знаку для товарів і послуг, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 5 травня 2021 року.

Головуючий

Судді