Справа № 458/1197/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.04.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

за участі

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Турківський районний відділ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання батьківства,

встановив:

15.12.2017 позивач ОСОБА_1 подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просила встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком її дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що познайомилася та почала зустрічатися з відповідачем у січні 2014 року. Відповідач приходив до неї додому, знайомився з її батьками, родиною, часто залишався в них вдома. Після того. як вона завагітніла, відповідач мав намір з нею одружитись. Однак, на сьомому місяці вагітності відповідач безпричинно відмовився одружуватися і перестав з нею зустрічатися. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила донечку ОСОБА_3 , батьком дочки записаний з її слів, так як відповідач не прийшов на реєстрацію народження дитини. Відповідач є батьком її дочки, однак відмовляється визнати це в законному порядку, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 31.01.2018 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.05.2018 призначено по даній справі судово-медичну генетичну експертизу, провадження у справі зупинено.

24.07.2018 на адресу суду з "ДНК Центр" було повернуто матеріали цивільної справи без виконання, у зв`язку із відмовою ОСОБА_2 від отримання повідомлень.

Згідно з протоколом повторного авторозподілу справи між суддями від 30.07.2020 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 14.08.2020 справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.09.2020 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Турківський районний відділ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Львів). Також задоволено клопотання позивача та призначено в справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, а провадження по даній справі зупинено до дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

16.12.2020 з Львівського НДЕКЦ на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи № 14/939 від 09.12.2020 про те, що відповідач ОСОБА_2 у вказаний час не з`явився до Львівського НДЕКЦ МВС, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 18.12.2020 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона з 2014 року і протягом трьох років зустрічалась з ОСОБА_2 . Відповідач знайомився з її батьками, приходив до неї додому та ночував, вони проводили весь час разом, всі відпочинки. Коли вона завагітніла від нього. то відповідач казав, що в них буде весілля і планував після Великодніх свят. Однак в нього потім померла бабця і він почав все відтягувати, а коли вона була на сьомому місяці вагітності, то він її залишив, припинив спілкуватись, лише пояснив, що йому ще зашвидко одружуватись, але від дитини він не відмовляється. Зазначила, що в пологовий будинок він до неї не приходив, а її відвідували його батьки та їх невістка. Вони визнавали дитини, але не мали впливу на відповідача. Відповідач їй сказав, що він визнає своє батьківство, але буде допомагати дитині, коли вона виросте. Від проведення експертизи відмовився, щоб не платити за таку. Просила встановити, що ОСОБА_2 є батьком її дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 . Не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Конверт повернувся із відміткою "адресат відмовився".

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку.

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи.

Представник третьої особи Турківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила щодо задоволення позову.

28.04.2021 постановлено ухвалу суду без виходу до нарадчої кімнати про проведення заочного розгляду справи.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 2012 році вона разом із сестрою ОСОБА_1 вступили на навчання до Турківського професійного ліцею, де ОСОБА_1 познайомилася з ОСОБА_2 . У 2014 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали зустрічатися, він приїзджав до них додому, разом проводили час, їздили на відпочинки. Коли сестра завагітніла, то відповідач говорив, що буде одружуватися. Коли сестра була на сьомому місяці вагітності, то він припинив їх відносини. Після народження дитини, відповідач сказав, що це його дитина. Мама відповідача приїжджала в пологовий будинок, визнала онуку, однак ОСОБА_2 сказав своїй матері, щоб вона не втручалась у його життя. Після народження дитини ОСОБА_2 жодного разу не приходив.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є близькою подругою позивачки. Достовірно знає, що ОСОБА_1 зустрічалася з відповідачем ОСОБА_2 , вона разом проводили час, були всі разом на весіллі у його сестри, їздили разом на відпочинки. ОСОБА_2 дуже добре відносився до ОСОБА_1 , вони любили один одного. Коли ОСОБА_1 завагітніла, то ОСОБА_2 говорив, що буде свататись, що це його дитина. Однак. коли позивач була на сьомому місяці вагітності, то відповідач перестав з нею зустрічатися.

Заслухавши позивача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 . Матір`ю дитини записана ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (№витягу 4) від 28.04.2021, у графі відомості про батька записано ОСОБА_2 .

Позивачем надані скріншоти з соціальних мереж, фотографії з відповідачем, де як зазначила позивач були разом на весіллі сестри відповідача, а також переписку з братовою відповідача, з якої видно, що відповідач та його сім`я визнають дитину.

У ході розгляду справи за клопотанням позивача була призначена молекулярно - генетична експертиза. Попереджено сторони про наслідки ухилення від участі в експертизі відповідно до приписів ст. 109 ЦПК України (а.с.53-54).

Як видно з повідомлення № 14/939 від 09.12.2020, проведення експертизи є неможливим, оскільки відповідач ОСОБА_2 у вказаний час не з`явився до Львівського НДЕКЦ МВС, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Також зазначено, що 08.12.2020 прибула ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 та представила документи.

Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо батьківства відповідача відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи спір, суд виходить з наступних положень закону та відповідних їм правовідносин.

Так, спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обгрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зустрічалися з 2014 року і такий приходив до позивача додому, залишався ночувати в неї, разом проводили час, були на весіллі, відповідач казав, що буде одружуватися, а коли позивач була вагітна на сьомому місяці, то залишив її і з того часу більше не приходив. Зазначили, що дитину визнавав і він і його батьки.

З оглянутих в судовому засіданні скріншотів з соціальних мереж, фотографій видно, що позивач та відповідач разом були на весіллі сестри відповідача, з переписки з братовою відповідача видно, що відповідач та його сім`я визнають дитину ОСОБА_1 .

Суд також зазначає, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства є висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Судом встановлено, що відповідач, який належним чином повідомлений експертною установою про дату, час та місце проведення судово медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК), не з`явився для відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи, що свідчить про його ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі.

Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання зразків букального епітелію для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо дитини. Судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судово медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідача у її проведенні.

Відповідач не довів наявність поважних підстав, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків. Вказані дії та бездіяльність відповідача, що призвели до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт, який відповідачем заперечується, та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від позивача.

За викладених обставин, враховуючи те, що відповідач свідомо та умисно у судові засідання не з`являється, причини неявки суду не повідомляє, ігнорує виклики до суду, відмовлявся отримувати судові повістки, що стверджується відмітками на поштових відправленнях, не надав суду відзиву та пояснення щодо предмета позову, ухилився від явки до експертної установи, при цьому будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення відбору необхідних зразків, зважаючи на те, яке доказове значення має проведення судової молекулярно - генетичної експертизи по даній справі, приймаючи до уваги, що іншим способом неможливо встановити біологічне походження дитини від батька, суд вважає за можливе з урахуванням наданих пояснень позивача, паказань свідків, письмових доказів, які містяться у справі, визнати, що ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

В ст. 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5.

Згідно п. 2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

З урахуванням того, що факт батьківства відповідача відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає задоволення позову доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої, у зв`язку з чим необхідно провести зміни в актовому записі про її народження.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 128, 134, 135 СК України, ст. 12, 76-82, 89, 206, 258, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Турківський районний відділ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Львів) про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 13 від 25.10.2017 про народження ОСОБА_3 , а саме внести відомості, що батьком дитини є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: с.Н.Висоцьке, Турківський район, Львівська область)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Турківський районний відділ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса: місто Турка, Майдан Шевченка, будинок 26/Б, Львівська область).

Повне рішення суду складено 11.05.2021.

Суддя О.І. Кшик