Дата документу 07.05.2021 Справа № 554/4179/21
Провадження № 6/554/174/2021
У Х В А Л А

іменем України

07 травня 2021 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Андрієнко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Карабаш О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві подання старшого державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Піддубного В.В. про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м.Полтави звернувся державний виконавець із заявою в порядку ст.441 ЦПК України про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 25 серпня 2015 року по справі №554/11434/15-ц відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) знаходилось виконавче провадження №26792980 з примусового виконання виконавчого листа №2-62, виданого 19.04.2011 року Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 лютого 2011 року до повноліття дитини.

30.05.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №26792980, копії якої направлено сторонам.

28.07.2015 року державним виконавцем направлено до суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки у боржника була наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 38351,50 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави по справі №554/11434/15-ц від 25.08.2015 року подання державного виконавця задоволено та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості за виконавчим листом №2-62/2011 від 19.04.2011 року.

Зазначає, що до відділу ДВС надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документу без подальшого виконання, згідно з якою заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №32132 від 26.11.2020 року заборгованість зі сплати аліментів також відсутня.

Державним виконавцем 26.11.2020 року на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копію якої направлено до головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. На що отримано відповідь про те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу не є правовою підставою для зняття боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду з України, оскільки відповідна інформація щодо особи вилучається у випадках, передбачених законодавством України. У зв`язку з викладеним, державний виконавець звернувся з даним поданням, яке просить задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву за вказаної явки учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши подання в межах заявлених вимог, дослідивши додані матеріали, та надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає, що подання державного виконавця підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Полтавському районному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебувало виконавче провадження №26792980 з примусового виконання виконавчого листа № 2-62, виданого 19 квітня 2011 року Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 лютого 2011 року до повноліття дитини.

Під час виконання судового рішення ухвалою суду ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 25 серпня 2015 року по справі №554/11434/15-ц, провадження №6/554/604/2015 задоволено подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Бевз Н.М. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу; тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості за виконавчим листом №2-62/2011 від 19.04.2011 року, виданого Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення аліментів.

Як вбачається з представлених суду документів, до відділу ДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_4 про повернення виконавчого документу без подальшого виконання, в якій зазначено про відсутність заборгованості зі сплати аліментів з боку ОСОБА_1 . Виконавчий збір у сумі 15135,43 грн. та витрати виконавчого провадження у сумі 300 грн. виведено в окреме виконавче провадження.

Згідно з постановою від 26 листопада 2020 року державним виконавцем вирішено виконавчий документ №2-62, виданий 19.04.2011 року Великобагачанським районним судом Полтавської області повернути стягувачу; припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення; знято тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 з України, яке було встановлено ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 25.08.2015 року (справа №554/11434/15-ц; провадження №6/554/604/2015).

Копію зазначеної постанови за вих.№32139 від 26 листопада 2020 року направлено сторонам та на адресу ГЦОСІ Держприкордонслужби України.

Однак, відповідно до копії листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.184-11631/0/18-20-Вих. від 02.12.2020 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.11.2020 року ВП №26792980 не прийнято до виконання.

Судом перевірено зазначену інформацію та на підставі повно і об`єктивно з`ясованих обставин справи суд вважає, що у даному випадку матеріалами подання підтверджується погашення боржником заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Так, відповідно до заяви стягувача ОСОБА_4 від 03.11.2020 року вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини відсутня.

Відповідно до розрахунку державного виконавця №32132 від 26.11.2020 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Пунктом 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України « Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Відповідно до ч.5 ст.441 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

У судовому засіданні встановлено, що боржник ОСОБА_1 під час виконавчого провадження погасив заборгованість, яка існувала за виконавчим листом №2-62, виданим 19.04.2011 року, та станом на 26.11.2020 року заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №26792980 відсутня, що підтверджується відповідним розрахунком органу ДВС та матеріалами подання у їх сукупності.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до заяви не вбачається на теперішній час підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, оскільки ухвала суду від 25 серпня 2015 року обґрунтовувалась перебуванням останнього у статусі боржника та наявністю непогашеної заборгованості зі сплати періодичних платежів за рішенням суду, натомість суду не надано доказів, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу. Натомість, виконавчий лист наразі повернутий стягувачу, у зв`язку зі зверненням останньої щодо погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Отже, судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують на теперішній час тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Вказане свідчить про те, що підстави для продовження існування відносно заявника ОСОБА_1 таких заходів забезпечення виконавчого провадження, як обмеження у праві виїзду за межі України відсутні, і на даний час такі заходи обмежують законні права вказаної особи.

Відповідно до п.4 розділу ІV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2018 № 256/5/65, інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

Крім того, інформацію про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає (знімає з контролю) з бази даних у разі: винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону; винесення постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України за виконавчим документом про стягнення аліментів.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що подання державного виконавця про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.260, 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Піддубного В.В. про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке застосоване ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 25 серпня 2015 року по справі №554/11434/15-ц, провадження №6/554/604/2015.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Андрієнко