Номер провадження: 22-ц/813/5815/21
Номер справи місцевого суду: 522/6085/20
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої судді Ващенко Л.Г.

суддів Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.

у порядку ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2020 року (одноособово суддя Донцов Д.Ю.) у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

13.04.2020 року публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 379,03 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

ОСОБА_1 02.03.2011 року звернулась до Банка з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок , який у подальшому збільшився до 10 000 гривень.

Посилаючись на те, що відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, станом на 23.03.2020 року має місце заборгованість в розмірі 24 379,03 гривень, з яких: 11 377,78 гривень заборгованість за тілом кредиту; 5 057,79 гривень заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 6 306,36 гривень заборгованість за пенею; 500 гривень штраф (фіксована частина) і 1 137,10 гривень штраф (процентна складова), Банк просив позов задовольнити.

Представник Банка і відповідачка не приймали участі у судовому засіданні 07.10.2020 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2020 року позов Банка задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Банка заборгованість у розмірі 11 377,78 гривень, а також судовий збір у розмірі 981,06 гривень.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Банк не погодився із заочним рішенням суду від 07.10.2020 року і в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у позові про стягнення відсотків на прострочений кредит та неустойки скасувати, постановити нове рішення, яким позов Банка в цій частині задовольнити, а в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника Банка зазначає:

Банк не погоджується з рішенням суду в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України і штрафами. Відмовляючи у стягненні заборгованості за простроченими відсотками, за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, штрафами, суд виходив з того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем Банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк.

Верховний Суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу Банка у постанові від 23.12.2018 року по справі № 375/250/18 зазначив: апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу позивача, скасовуючи рішення суду першої інстанції, яке ухвалено на користь позивача, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вийшов за межі доводів апеляційної скарги, чим порушив норми процесуального права. Рішення суду першої інстанції оскаржується Позивачем лише в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками, за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, штрафами, а тому враховуючи позицію Верховного суду не підлягає перегляду в частині стягнення з Відповідача заборгованості за тілом кредиту.

02.03.2011 року відповідачка підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. В тексті анкети-заяви зазначено: «Підписанням цієї анкети-заяви я згідно ст. 634 ЦК України в повному об`ємі приєднуюся до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ 'Приватбанк , які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою Privatbank, иа, які разом із пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого я отримав (отримала) шляхом самостійного роздрукування. ... Погоджуюся, що зміни вносяться до Умов та правил вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку... . 25.06.2018 року відповідачка також підписала довідку про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту). В кінці довідки зазначено: 'Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування. У вказані довідці зазначено: процентна ставка: у пільговий період 0,00001 % річних, поза межами пільгового періоду 42 % річних для картки Універсальна Голд та 43,2 % річних для картки Універсальна. При невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту 84 % річних для картки «Універсальна Голд» та 86,4 % річних для картки Універсальна ; штраф за прострочення платежів більш ніж на 30 днів 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів. Тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Підписання відповідачкою довідки про умови кредитування є належним доказом ознайомлення із умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17.

Відповідачка до суду не з`являлась, заперечень не подавала, доказів на спростування заборгованості по процентам та штрафам не надала, контр розрахунку не навела, жодним чином не спростувала доводи позивача, а тому правових підстав відмовляти у стягненні заборгованості за простроченими відсотками, за відсотками нарахованими на прострочений кредит (згідно ст.625 ЦК України) і штрафами у суду не було.

Верховний Суд в постанові від 11.09.2019 року справа № 153/1334/16 зазначив: «суд зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи».

Суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Одеський апеляційний суд надіслав на адресу місця реєстрації відповідачки копію ухвали суду від 23.12.2020 року про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою Банка і копію апеляційної скарги Банка на заочне рішення суду від 07.10.2020 року, проте поштова кореспонденція 11.02.2021 року і повторно 27.03.2021 року не вручена відповідачці з підстав того, що «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за місцем реєстрації (а.с. 148,157).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом (ст.128 ч.ч.6, 7 п.2, ст. 130 ч.ч.1, 10 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України).

Виходячи з вимог п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка ОСОБА_1 вважається такою, що повідомлена 23.12.2021 року про відкриття апеляційного провадження за скаргою Банка на заочне рішення суду від 07.10.2020 року.

Відповідачка ОСОБА_1 не скористалась правом надати відзив, заперечення або пояснення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

02.03.2011 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви №203129053 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Банку, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 8 000 гривень, який збільшено до 10 000 гривень (а.с. 24,26).

Крім того, 02.03.2011 року відповідачка підписала довідку №201717751 до договору SAMDN0517 про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,30 днів пільгового періоду», відповідно до якої: базова % ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році 3,0%; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за користування кредитними коштами у звітний період) 7 % від заборгованості, но не менш 50 гривень та більш залишку заборгованості - строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (пені 1- базова відсоткова ставка по договору, нараховується на кожний день прострочення кредиту; пеня 2 1% від заборгованості але не менше 30 гривень…); штраф при порушенні строків платежу по любому з грошових платежів більш як на 30 днів 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (а.с. 27).

За розрахунками Банка станом на 23.03.2020 року у відповідачки має місце заборгованість в розмірі 24 379,03 гривень, з яких: 11 377,78 гривень заборгованість за тілом кредиту; 5 057,79 гривень заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України; 6 306,36 гривень заборгованість за пенею; 500 гривень штраф (фіксована частина) і 1 137,10 гривень штраф (процентна складова) (а.с. 6-16).

02.03.2011 року Банк видав відповідачці картку № НОМЕР_1 з терміном дії до 01/15, остання картка № НОМЕР_2 видана Банком 19.02.2016 року з терміном дії до 11/19 (а.с.25).

13.04.2020 року Банк звернувся із позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором від 02.03.2011 року (а.с.1-5).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини із кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи Банку у позові в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, та неустойки у вигляді пені та штрафів виходив з недоведеності вимог Банка у цій частині (а.с. 126-131).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з таких підстав.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч.1 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено і не спростовано відповідачкою, що 02.03.2011 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву, а також довідку про ознайомлення з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна,30 днів пільгового періоду», яка містить умови кредитування.

Відповідно до зазначеної довідки: базова % ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році 3,0%; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за користування кредитними коштами у звітний період) 7 % від заборгованості, но не менш 50 гривень та більш залишку заборгованості - строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (пені 1- базова відсоткова ставка по договору, нараховується на кожний день прострочення кредиту; пеня 2 1% від заборгованості але не менше 30 гривень…); штраф при порушенні строків платежу по любому з грошових платежів більш як на 30 днів 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (а.с. 27).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ч.2 ЦК України).

За період з 01.10.2019 року по 23.03.2020 року, відповідно до ст. 625 ЦК України, за прострочення відповідачкою виконання грошового зобов`язання, Банк нарахував проценти у розмірі 5 057,79 гривень (а.с.16,16 зворот).

Відповідачка обізнана з тарифами обслуговування кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» в частині сплати неустойки у вигляді пені та штрафів за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, що вбачається з довідки від 02.03.2011 року і погодилась з ними, підписавши вказану довідку.

Зважаючи на те, що матеріали справи містять належні докази того, що під час підписання Анкети-заяви відповідачка ОСОБА_1 ознайомилась з умовами кредитування, що вбачається з довідки від 02.03.2021 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,30 днів пільгового періоду», яка зазначає умови відповідальності позичальника за порушення умов зобов`язання і сплату неустойки у вигляді пені та штрафів, крім того, за порушення грошового зобов`язання Банк нарахував проценти, відповідно до ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові про стягнення процентів і неустойки (пені та штрафу).

Розмір процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України (5 057,79 гривень), а також розмір пені (6 306,36 гривень), штраф (500 гривень /фіксована частина/ і 1137,10 гривень /процентна складова/), у порядку, встановленому законом, відповідачка не спростувала.

За таких обставин, рішення суду в частині відмови у позові про стягнення процентів і неустойки підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині нового судового рішення.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Доводи Банка щодо необґрунтованості відмови у позові про стягнення процентів, відповідно до ст. 625 ЦК України, а також неустойки у вигляді пені та штрафів, - прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про задоволення позову Банка в цій частині.

Апеляційна скарга не містить доводів про необґрунтованість рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 11 377,78 гривень.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Порушене право Банка на стягнення проценти і неустойки підлягає захисту судом апеляційної інстанції шляхом задоволення позову в цій частині.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є : неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч. 1 п.п.1-4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції в частині не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального права і неправильно застосував ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1, 625 ч.2, 1054 ч.1 ЦК України, рішення суду в частині відмови у стягненні процентів та неустойки, а також в частині стягнення судових витрат підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів задовольняє скаргу і скасовує рішення суду першої інстанції в частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову в частині, тому Банк має право на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої в розмірі 2 102 гривень і в суді апеляційної інстанцій в розмірі 3 153 гривень, які документально підтверджені (а.с. 62, 137).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, ст. 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2020 року в частині відмови у позові про стягнення процентів, неустойки (пені та штрафу), а також в частині стягнення судового збору в розмірі 981,06 гривень скасувати.

Позов акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в частині стягнення процентів, неустойки (пені та штрафу) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором станом 23.03.2020 року: проценти, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, за період з 01.10.2019 року по 23.03.2020 року у розмірі 5 057,79 гривень, пеню у розмірі 6 306,36 гривень, штраф (фіксована частина) у розмірі 500 гривень і штраф (процентна складова) у розмірі 1 137,10 гривень, а також судовий збір у розмірі 2 102 гривень за розгляд справи в суді першої інстанції та 3 153 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 05.05.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Є.С. Сєвєрова

Г.Я. Колесніков