Провадження № 2/742/778/21
Єдиний унікальний № 742/1081/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі - Сидоренко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Жайворонко Ігор Вікторович, до територіальної громади в особі Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Сухополов`янської сільської ради про визнання за нею права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який не має власника і право власності на вказаний житловий будинок ні за ким не зареєстровано. З травня 1992 року в даному житловому будинку зареєстрована позивачка та проживає зі своєю сім`єю. Нею за власні кошти утримується вказаний житловий будинок, сплачуються комунальні послуги, було здійснено газифікацію будинку та літньої кухні. Інших осіб, які б користувалися даним будинком та його утримували, не існує. У зв`язку з викладеним вище, позивачка вимушена звернутися до суду для визнання за собою права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за набувальною давністю.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте останній подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача у підготовчому засіданні, у якій позовні вимоги підтримав (а.п.48).

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, проте подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.п.45).

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з довідкою №687 від 11.12.2019 року, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 12 травня 1992 року по теперішній час (а.п.6).

Наявність спірного будинку підтверджується копією технічного паспорта, згідно з яким за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 77,4 кв.м, та звітом про незалежну оцінку майна, згідно з яким ринкова вартість вказаного житлового будинку становить 26588,00 грн (а.п.7-10, 29-42).

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 ЦК України.

Разом з тим, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивачка ще з 1992 року відкрито, безперервно користується та володіє будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , а тому відповідно до ст.344 ЦК України суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначений вище житловий будинок за набувальною давністю.

На підставі викладеного та 328, 344, 392 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), представник позивача - адвокат Жайворонко Ігор Вікторович (юридична адреса: вул.Незалежності, буд.78, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500), до територіальної громади в особі Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (код ЄДРПОУ-04415867, юридична адреса: вул.Чернігівська, буд.32, с.Сухополова, Прилуцький район, Чернігівська область, 17542) про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: по житловому будинку А1: 1-1 коридор площею 16,4 кв.м, 1-2 коридор площею 5,3 кв.м, 1-3 кухня площею 12,8 кв.м, 1-4 кімната площею 12,9 кв.м, 1-5 кімната площею 14,8 кв.м, 1-6 кімната площею 15,2 кв.м. Всього загальна площа 77,4 кв.м, житлова площа 42,9 кв.м. Прибудова - а1, Б1- літня кухня, Б-2 - сарай, б1 - сарай, В1 - сарай, Г1 - сарай, Пг - гараж, У1 вбиральня, №1 ворота, №2 огорожа.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 06.05.2021 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Коротка