Справа № 201/796/21
Провадження № 2-о/0203/24/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи-2 Григоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ромащенко Н.М., Дніпровська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

встановив:

04.03.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про передачу справи на розгляд іншому суду від 26.01.2021 року надійшли матеріали цивільної справи № 201/796/21 за заявою ОСОБА_2 (далі заявник), заінтересовані особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ромащенко Н.М., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в якій заявник, з урахуванням заяви від 26.03.2021 року, наданої після усунення недоліків заяви, просить суд:

- встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу протягом більш ніж п`ять років між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з січня 2014 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

І. Стислий виклад позиції заявниці та представника заінтересованої особи.

В обґрунтування вимог своєї заяви заявник зазначила, що з січня 2014 року вона та ОСОБА_3 почали проживати разом як чоловік та жінка за адресою: АДРЕСА_1 , але офіційно зареєструвати свої відносини вони не квапились, бо не вважали реєстрацію шлюбу важливішою ніж почуття любові та взаємної поваги. Як пояснила заявник, за життя ОСОБА_3 був пенсіонером 2 групи інвалідності та перебував на її частковому утриманні. При цьому донька заявника також брала активну участь в сімейних відносинах між подружжям. На жаль, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 раптово помер та після його смерті залишилась спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданому 27.05.2005 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Фаст Л.Д., спадкова справа № 1388/2004, реєстр № 4-1440. Близьких родичів, дітей, батьків та інших родичів, окрім цивільної дружини, у ОСОБА_3 не залишилось.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що заявник не була в зареєстрованому шлюбі з померлим, виникла необхідність у встановленні судом факту, що має юридичне значення сумісного проживання заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю протягом останніх п`яти років, а саме в період з січня 2014 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому заявник звернулась до суду з відповідною заявою.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви у повному обсязі та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, підстави звернення заявника до суду з заявою пояснив суду таким чином, як про це зазначено вище.

У встановлений судом строк заінтересована особа-1 не подала до суду письмових пояснень по суті вимог заяви, у судове засідання не заявилась.

Заінтересована особа-2 у встановлений судом строк подала до суду письмові заперечення проти заяви про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю від 30.07.2021 року. В обґрунтування своїх заперечень проти вимог заяви заінтересована особа-2 зазначила, що Дніпровська міська рада заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з померлим ОСОБА_3 та просить суд залишити заяву без розгляду. Так, як пояснила заінтересована особа-2, із поданої заявником заяви видно, що встановлення юридичного факту сумісного проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_3 необхідне заявнику для оформлення спадщини у встановленому законом порядку. Тому заінтересована особа-2, вважаючи, що з заяви вбачається спір про право, просить суд залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 , згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи-2 зазначила, що заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_2 та просить суд залишити таку заяву без задоволення.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.03.2021 року було залишено без руху заяву ОСОБА_2 та встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви.

26.03.2021 року у встановлений судом строк заявник усунула недоліки заяви у повному обсязі та належним чином.

Ухвалою суду від 06.04.2021 року було прийнято до провадження цивільну справу та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року було задоволено заяву представника заявника про виклик свідків в цивільній справі та викликано у судове засідання для допиту свідків.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року було задоволено клопотання представника заявника та залучено до участі у справі в якості другої заінтересованої особи: Дніпровську міську раду.

У судове засідання, призначене на 02.11.2021 року, з`явились представник заявника та представник заінтересованої особи-2.

Заінтересована особа-1 у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином буда повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши думки учасників справи, які з`явились у судове засідання, на підставі ст.ст. 128, 223, 294 ЦПК України розглянув заяву по суті за відсутності заінтересованої особи-1.

У судових засідання з розгляду заяви по суті судом були заслухані пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи-2 по суті вимог заяви, допитані свідки, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, заслухані заключні слова учасників справи.

У судовому засіданні 02.11.2021 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 64 років, про що 28.12.2020 року зроблено відповідний актовий запис № 1809; місце державної реєстрації: Соборний районний у місті відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Це підтверджується копіями: свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.12.2020 року та свідоцтва про поховання серії НОМЕР_2 від 30.12.2020 року, виданого Комунальним підприємством «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 28.12.2020 року № 4 (а.с.14, 15, 87, 88, 90).

На підтвердження факту реєстрації місця проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 17.11.2005 року, заявник надала суду: копію витягу з паспорта громадянина України ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 (а.с.9, 10, 83).

На підтвердження факту отримання померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії по інвалідності 2 групи (загальне захворювання) та надання йому 2 групи інвалідності безстроково, заявник надала суду копії: пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 , дата видачі 03.11.2015 року, витяг з висновку Кіровської МСЕК до акта огляду медико-соціальною комісією серії 10 ААГ № 033724 від 22.09.2015 року (а.с.12, 13, 85, 86).

На підтвердження факту понесення витрат на поховання померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також факту ведення спільного побуту разом з ним, заявник надала суду копії: разового доручення № 31/19 на виплату допомоги на поховання ОСОБА_3 від 05.01.2021 року, накладної ТОВ «Едельвейс» від 28.12.2020 року щодо розміру витрат на послуги з поховання, виписаної на адресу ОСОБА_2 , видаткових накладних, заявки на доставку товару на ім`я ОСОБА_4 , квитанцій, товарного чека, акта виконаних робіт, фіскальних чеків на купівлю ліків, інших товарів та послуг; довідки для поповнення рахунків в банку та про наявність рахунку в банку (а.с.16, 17, 19-36, 89, 91-98).

На підтвердження факту спільного проживання, а також спільного відпочинку разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявник надала суду роздруковані фотокартки, на яких зображені заявник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , померлий ОСОБА_3 (а.с.37-58, 99-107).

За відомостями з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63073761 від 28.12.2020 року, внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 67020511, номер у нотаріуса № 14/2020, дата заведення: 28.12.2020 року, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ромащенко Н.М., спадкодавець: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що він знайомий з заявником ОСОБА_2 13 років та вони перебувають у дружніх відносинах. Він знає, що заявник ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 проживали разом, а також разом відпочивали, святкували події та свята, а коли ОСОБА_5 та ОСОБА_8 хворіли, то вони допомагали один одному. Як показав свідок, заявник ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 бажали розписатися та обвінчатися, проте не встигли цього зробити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він перебуває у дружніх відносинах з заявником ОСОБА_2 та був практично в братських відносинах з померлим ОСОБА_3 . У них були дуже гарні відносини один з одним. Свідок показав, що заявник ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю десь приблизно 5 6 років, а коли хворіли, то допомагали один одному.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вони з заявником ОСОБА_11 перебувають у дружніх відносинах та були знайомі з померлим ОСОБА_3 з 2014 року. Вона знає, що ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 хотіли одружитись, проте не встигли. Також померлий ОСОБА_3 хотів створити родину, мати дітей. Як показала свідок, ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 проживали разом, вели спільне господарство, разом відпочивали тривалий час, допомагали один одному.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона перебуває у дружніх відносинах з заявником ОСОБА_2 та за життя вона дружила з померлим ОСОБА_3 . Також, як показала свідок, заявник ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 проживали разом протягом п`яти років, шлюб не зареєстрували. У померлого ОСОБА_3 не було власних дітей та у його власності була квартира, в якій вони проживали разом з заявником.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що вона знала померлого ОСОБА_3 як пацієнта, бо він був на обліку у сімейного лікаря. Вона з 2017 року була знайома з померлим ОСОБА_3 , який завжди представляв ОСОБА_2 як свою дружину. Вона, своєю чергою, завжди приходила та отримувала лікарські рецепти. Заявник ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_2 , а обслуговувались у лікарні за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що він перебував у трудових відносинах з померлим ОСОБА_3 , який був його підлеглим. Оскільки він з 2016 року працював завідувачем кафедрою у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», а ОСОБА_3 був на той час завідувачем лабораторії. Померлий ОСОБА_3 наприкінці 2016 року представив йому ОСОБА_2 як свою дружину, а також представив доньку Єлизавету. Проте згодом йому стало відомо, що це не його рідна дочка, а дочка ОСОБА_2 . Як показав свідок, йому було очевидно, що вони разом проживають як чоловік та дружина.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України), сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя .

Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року № 2058-ІІІ, домогосподарство це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.

Аналіз викладених вище норм дає підстави для висновку, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу слід враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному вище визначенню. При цьому чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу складають сім`ю, проте таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя.

Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі № 653/4595/17, провадження №61-46648св18, вказує, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Конституційний суд України у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року).

Отже, законодавство України не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Верховного Суду від 23.05.2020 року у справі № 686/8440/16-ц, провадження № 61-15699св19).

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18).

Таким чином, для набуття права власності на майно померлої особи у випадку перебування у фактичних шлюбних відносинах, доказуванню підлягає факт проживання жінки/чоловіка разом з померлим однією сім`єю, їх пов`язаність спільним побутом, взаємними правами та обов`язками. Наприклад, про наявність сімейних відносин може свідчити реєстрація місця проживання та (або) фактичне проживання за однією адресою з спадкодавцем. Разом з тим, відсутність такої реєстрації за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц, провадження № 61-15926св18).

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 05.02.2020 року у справі № 712/7830/16-ц, провадження № 61-28377св18, вказавши, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання тощо.

Також, як зазначає Верховний Суд, покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 129/2115/15-ц, провадження № 61-2080св18, постанова Верховного Суду від 24.09.2020 року у справі № 534/1318/17 провадження № 61-1821 св19).

Встановленню судом підлягає і те, чи перебували чоловік і жінка під час фактичних шлюбних відносинах в зареєстрованих шлюбах з іншими особами. Відповідно до чинного законодавства України, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Аналіз ст. 74 СК України дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень цієї статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 759/4596/18, провадження № 61-3852св19, постанова Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 755/18012/16-ц, провадження № 61-40658св18).

Стаття 1264 ЦК України визначає право особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, на спадкування в порядку четвертої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до п. 21, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз викладеного вище вказує, жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, належать до спадкоємців четвертої черги за законом. Для отримання права на спадкування у такому випадку потрібне звернення зацікавленої особи до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Аналіз встановлених в ході судового розгляду справи обставин справи та викладених вище норм чинного законодавства України дає суду підставу для висновку про те, що спору між учасниками справи по суті вимог заяви немає. Заявником було доведено належними та допустимими доказами факт того, що протягом п`яти років, тобто з 2014 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона проживала разом з померлим однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу.

Так, заявником було доведено те, що вони з померлим ОСОБА_3 були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, разом несли майнові витрати на придбання товарів, ліків, отримання послуг, доглядали один одного, а також те, що заявник поховала померлого ОСОБА_3 . Також судом не було встановлено перебування заявника та померлого ОСОБА_3 у будь-яких інших зареєстрованих шлюбах у період з 2014 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Викладеним вище спростовуються твердження заінтересованої особи-2 про те, що між учасниками справи наявний спір про право по суті вимог заяви щодо оформлення спадкових прав. Тим більше суд враховує суперечливі пояснення заінтересованої особи-2, бо вказуючи у письмових запереченнях на наявний спір про право та вимогу залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 , у судовому засідання представник заінтересованої особи-2 просила суд відмовити у задоволенні вимог заяви, не надавши будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердженнях своїх тверджень та вимог.

V. Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Так, у ході судового розгляду справи було підтверджено належними та допустимими доказами той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з січня 2014 року по 26.12.2020 року, що є днем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з померлим однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу.

Суд, проаналізувавши встановлені в ході судового розгляду обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вказані вище норми, а також врахувавши те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу заявнику необхідно з метою оформлення спадкових прав, доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Тому, з огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України сплачений заявником судовий збір у розмірі 454,00 грн їй не відшкодовується.

Керуючись статтями 3-8, 10, 18, 76-89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ромащенко Н.М., Дніпровська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з січня 2014 року по 26 грудня 2020 року, що є днем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судові витрати зі сплати судового збору у справі не відшкодовуються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 09.11.2021 року.

Суддя Ф.М. Ханієва