ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2540/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 позивач звернулась до суду з позовом до Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позов обґрунтовано тим, що позивач у період з 16.05.1994 по 11.03. 2020 знаходилася у трудових відносинах з відповідачем. На день звільнення позивача, 11.03.2020, відповідачем нарахована, але не виплачена їй заробітна плата за період часу з 01.03.2020 по 11.03.2020 у сумі 2 225,83 копійки. Також при звільнені, позивачу не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 66 календарних днів, що становить 22 933,56 грн. та вихідна допомога у розмірі 33 316,78 грн. Таким чином, позивачу на день звільнення, а саме 11.03.2020, мало бути виплачено 58 476,17 грн., але розрахунок був проведений тільки 01.10.2020. Відмову виплатити позивачу усі кошти, які слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач обґрунтував відсутністю грошових коштів. Позивач просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 11.03.2020 по 30.09.2020 у розмірі 75 301,34 грн. Вказана сума зазначена позивачем з вирахуванням обов`язкових платежів до державного бюджету.

Також позивач просить стягнути на його користь судові витрати, які складаються із судового збору та оплати професійної правничої допомоги.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12.02.2021 відкрито провадження, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання, призначене на 26.04.2021 позивач не з`явилась, від її представника - адвоката Богомаза А.П. через канцелярію суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначив, що позивач та її представник позов підтримують, просять задовольнити та ухвалити рішення в загальному порядку.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням з відміткою про отримання уповноваженою особою копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з усіма додатками 08.04.2020. Від відповідача заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань до суду не надходило.

Суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із відсутністю сторін.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Позивач з 16.05.1994 по 11.03.2020 знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується записами № 11 та № 12 у трудовій книжці НОМЕР_1 . /а.с.9-10/

11.03.2020 позивач була звільнена з роботи у ДП «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України» за власним бажанням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. /а.с.10/

Відповідно до розрахункового листа ДП «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України» за позивачу нараховано до виплати 58 476, 17 грн. /а.с.12/

Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що всупереч положенням ст. 116 КЗпП України виплата суми у розмірі 58 476, 17 грн, що належить позивачу, була здійснена 01.10.2020. /а.с.25/.

Аналізуючи встановлені обставини справи в контексті наведених вище норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середньоденна та середньогодинна заробітна плата позивача визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 за два повні останні місяці роботи позивача.

Відповідно до розрахункових листів ДП «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України» за січень 2020 року та лютий 2020 року, позивачем було відпрацьовано 28 робочих днів. Заробіток за вказаний період становить 18 843,00 грн. /а.с.11/

З урахуванням відпрацьованих днів за два останні місяці середньоденна заробітна плата позивача становить 672,96 грн.

Таким чином до стягнення з відповідача підлягає сума середньоденного заробітку 672,96 грн х 139 робочих днів (за період з 12.03.2020 до 30.09.2020) = 93 541, 44 грн. При цьому з вказаної суми підлягають відрахуванню обов`язкові платежі до державного бюджету.

Суд вважає зайвим та не бере до уваги самостійний розрахунок позивача про відрахування обов`язкових платежів до державного бюджету, оскільки ці відрахування є обов`язком роботодавця та належать до його сфери відповідальності.

Щодо розрахунку судових витрат.

В матеріалах справи міститься договір про надання професійної правничої допомоги 3/21 від 09.02.2021, в п.п. 5.1.1 та 5.1.2 якого зазначено, що Клієнт - ОСОБА_1 - зобов`язується сплатити Адвокату - Богомаз А.П. - в якості гонорару грошову суму в розмірі 5500 грн в день укладання Договору та сплачувати Адвокату в якості гонорару грошову суму в розмірі 2000 гривень за відвідування кожного судового засідання у день відповідного судового засідання./а.с.28-31/

До матеріалів справи долучено оригінал квитанції №3 від 10.02.2021, платник - ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_2 , призначення платежу - згідно п.5.1.1 договору 3/21 про надання професійної правничої допомоги від 09.02.2021, /а.с.21а/, та завірену копію квитанції №137 від 19.04.2021, платник - ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_2 , призначення платежу - згідно п.5.1.2 договору 3/21 про надання професійної правничої допомоги 3/21 від 09.02.2021 за судове засідання 26.04.2021.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 30 ч. 3 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи, що судове засідання проведено за відсутності усіх учасників справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, у сумі 5500 грн, що разом становить 6340,80 грн.

На підставі викладеного, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст. 5, 12-13, 80, 81, 133, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.03.2020 до 30.09.2020 у розмірі 93 541 (дев`яносто три тисячі п`ятсот сорок одна) гривня 44 копійки з відрахуванням обов`язкових платежів до державного бюджету.

Стягнути з Державного підприємства «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 5500 грн, а всього 6340,80 грн.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач - Державне підприємство «Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України», м. Київ, вул. Шовковична, 12-Б, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя М.О. Заставенко