ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22ск/803/11/21 Справа № 803/23/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
УХВАЛА

11 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді-доповідача Демченко Е.Л., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Захисники правопорядку" від 10 березня 2009 року у справі №7-32/09 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

07 травня 2021 року до Дніпровського апеляційного суду як до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захисники правопорядку" від 10 березня 2009 року у справі №7-32/09 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Згідно ч.2 ст.23 ЦПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Відповідно до положень ст.454 ЦПК України (у редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом.

Відповідно до статті 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: 1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; 2) особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом (частина п`ята статті 454 ЦПК України).

Заява, подана після закінчення цього строку, повертається (частина сьома статті 454 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 42 ЦПК України у справах про оскарження рішення третейського суду, оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу та про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу учасниками справи є учасники (сторони) третейського розгляду; особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки; а також сторони арбітражного розгляду.

Стаття 2 Закону України «Про третейські суди» визначає, що сторонами третейського розгляду є позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред`явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред`явлено позовні вимоги.

Із надісланих письмових матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 є позивачем за первісним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання права власності, тобто є стороною третейського розгляду, тому може оскаржити рішення третейського суду протягом дев`яноста днів з дня прийняття рішення третейським судом.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захисники правопорядку" у справі №7-32/09 було ухвалено 10 березня 2009 року, а із заявою про скасування цього рішення представник заявник звернувся лише 07 травня 2021 року, тобто більш ніж через дванадцять років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Звертаючись до суду з відповідною заявою ОСОБА_1 посилається на те, що останній з ОСОБА_2 не знайом, про існування вищевказаної справи не знав, з відповідним позовом до третейського суду не звертався, участі під час розгляду справи не приймав, рішення суду не отримував, про існування відповідного рішення йому стало відомо лише 26 лютого 2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим просить рахувати початок перебігу строку на оскарження реєстраційних дій та рішень Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захисники правопорядку" у справі №7-32/09 з моменту ознайомлення з матеріали справи тобто з 26 лютого 2021 року.

Посилання заявника ОСОБА_1 на те, що строк на оскарження рішення третейського суду слід рахувати з 26 лютого 2021 року тобто з моменту коли заявник дізнався про існування відповідного рішення, безпідставні, оскільки заявник є стороною у справі, яка розглянута третейським судом, самостійно звертався до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захисники правопорядку" з позовом до ОСОБА_2 , тобто був позивачем, йому достовірно було відомо про розгляд третейським судом даної справи, а також згідно ухваленого 10 березня 2009 року рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захисники правопорядку" у справі №7-32/09 був присутнім в судовому засіданні під час його розгляду, відтак строк для нього на оскарження рішення третейського суду від 10 березня 2009 року закінчився ще у 2009 році.

При цьому положення статті 454 ЦПК України не передбачають можливості поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду. Частина сьома статті 454 України містить імперативну норму, якою встановлені наслідки подання такої заяви після встановленого частинами п`ятою або шостою цієї статті строку.

Отже, строк, передбачений пунктом 1 частиною п`ятою статті 454 ЦПК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є безумовною підставою для повернення поданої заяви.

Іншого порядку обчислення строку на оскарження рішення третейського суду процесуальне законодавство не містить.

Зазначена правова позиція неодноразово висловлювался Верховним Судом, зокрема в постановах від 23 січня 2020 року у справі № 824/207/19 (провадження № 61-20960ав19), від 6 лютого 2020 року у справі № 4823/2758/19 (провадження № 61-21418ав19) та від 21 травня 2020 року у справі № 824/19/20 (провадження № 61-4015ав20).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи наведені обставини у контексті положень частини сьомої статті 454 ЦПК України, яка не надає суду права вирішувати питання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, встановленого частинами п`ятою цієї статті, заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захисники правопорядку" від 10 березня 2009 року у справі №7-32/09 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - слід повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 454 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Захисники правопорядку" від 10 березня 2009 року у справі №7-32/09 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Е.Л.Демченко