Справа №672/105/21
Провадження №2/672/161/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Гулавського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування Городоцької міської ради,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,котрий проживає разом з нею по АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Рішенням суду від 23.05.2016 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не цікавиться сином, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Враховуючи, що ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими обов`язками, просила позбавити останнього батьківських прав.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги не визнав, заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , оскільки він бажає виховувати сина, проте позивачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . На даний час дитина проживає разом з позивачкою.

Згідно рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 23.05.2016, котре набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 06.09.2018, котре набрало законної сили, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходу останнього, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Городоцького районного відділу ДВС від 01.02.2021 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 60776,14 грн.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Преамбулою вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, ухилення від виконання своїх обов`язків із виховання дитини повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки, змінити її в кращу сторону не бажає, нехтуючи при цьому найкращими інтересами дитини, внаслідок чого фізичний, психічний і моральний розвиток дитини піддаються небезпеці.

Доказів саме такої поведінки відповідача, свідомого нехтування ним батьківськими обов`язками, а також доказів в підтвердження того, що ОСОБА_2 попереджався про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, позивачкою, в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, не надано.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дали аналогічні покази про те, що їм відомо про спілкування ОСОБА_2 з дитиною близько двох років тому, при цьому завжди при спілкуванні перебував у стані алкогольного сп`яніння. Покази вказаних свідків не є повними і об`єктивними, оскільки вони проживають в іншій місцевості, спілкуються з дитиною кілька разів на рік.

При вирішенні спору суд враховує, що ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти позову про позбавлення його батьківських прав, що свідчить про його інтерес до дитини. На підставі наведеного, враховуючи, що позивачкою не наведено виключних обставин, які б викликали крайню необхідність втрати зв`язку між батьком та дитиною, що тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст.166 СК України), а також ту обставину, що до відповідача раніше не застосовувались заходи попередження про необхідність змінити ставлення до виховання сина; з метою захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування суд вважає, що в задоволенні вимог щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини слід відмовити. При цьому суд, з врахуванням того, що відповідач не спілкується з сином, чого він сам не заперечив в судовому засіданні, вважає за необхідне попередити його про необхідність змінити ставлення до виконання обов`язку по вихованню сина, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, на підставі ч. 9 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність виховання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на орган опіки та піклування Городоцької міської ради контроль за виконаннямОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 29.02.2008 Городоцьким РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Третя особа: орган опіки та піклування Городоцької міської ради (місце знаходження: 32000, Хмельницька область, м.Городок, вул.Грушевського, 53).

Повне судове рішення складено 11.05.2021.

Суддя І.М.Федорук