1Справа № 335/4719/21 2-з/335/102/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, у якій заявник просить витребувати у відповідача оригінал електронного доказу (інформацію в електронній (цифровій) формі), який підтверджує укладання кредитного договору між позивачем ( ОСОБА_1 ) та відповідачем (ТОВ „СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ), а саме: кредитний договір укладений в електронній формі; графік розрахунків, що є невід`ємною частиною Договору в електронному вигляді. Також заявник просить звільнити його від сплати судового збору за подання заяви про витребування доказів оскільки його майновий стан не дозволяє сплатити зазначені судові витрати внаслідок того, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі і не має коштів щоб сплатити судовий збір.

Дослідивши заяву, додані до неї матеріали, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік.

На підставі положень частини першої статті 8 вказаного Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, як визначено частиною другою цієї статті Закону України «Про судовий збір». Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно суд, виходячи із наведених заявником обґрунтувань та наданих доказів, може відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір, звільнити від сплати або, за відсутності підстав для задоволення клопотання (заяви), відмовити у задоволенні.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від судового збору, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Обставини, зазначені у клопотанні, а саме те, що у позивача відсутні кошти, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки ним не надано суду доказів на підтвердження його матеріального стану, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої заяви судовим збором.

Положеннями пункту 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

За змістом наведених правових норм єдиною підставою звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони. Питання про звільнення від сплати судового збору постає у разі, коли майновий стан особи є таким, що утруднює виконання цього обов`язку. Таким чином, суд вправі постановити ухвалу про звільнення від його сплати, враховуючи незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони і остання повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Отже, враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що визначення майнового стану як такого, що дає підстави для звільнення від сплати судового збору є оціночним, тому потребує доказування перед судом і обґрунтування пов`язаних із цим обставин, які свідчать про неможливість або труднощі з оплатою судового збору у розмірах і в строки, встановлені законом, покладається на зацікавлену сторону.

Також, Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що може бути сплачений заявником. Адже невиправдано великий розмір, який не враховує фінансового становища заявників, а обчислюється на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя, про що свідчить рішення Європейського суду з прав людини в справі ФК «Мретебі» проти Грузії.

При розгляді справ Європейський суд з прав людини установлює, чи був дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді.

Приписами ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Звертаючись із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, заявник зазначає, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у сумі 454 грн., внаслідок того, що він знаходиться в скрутному матеріальному становищі.

Враховуючи розмір судового збору в даній справі, який підлягає сплаті заявником, а саме 454 грн., вважаю, що вказана сума не є непосильною сумою, яку не в змозі чи не міг би сплатити заявник у справі, відтак, немає підстав для висновку про порушення балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд заяви та правом заявника на доступ до правосуддя, а тому з врахуванням наведеного, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Вимоги до заяви про забезпечення доказів встановлені ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, врахувавши встановленні вище обставини, суддя дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення доказів заявнику.

Одночасно суддя роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позву в порядку встановленому ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 116, 117 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Воробйов