Дата документу 25.03.2021
Справа № 334/6541/16-ц
Провадження № 6/334/123/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участю секретаря Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

дежавний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Вербицька Л.Г. звернулась до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , який має невиконані зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням, в якому зазначив, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 334/6541/16-ц, виданого 01.06.2017 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 147309,96 грн.

04.01.2021 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документу. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Боржник рішення суду не виконує, борг не сплачує. Декларацію про доходи та майновий стан не подано.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді УПФУ боржник пенсію не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює.

Згідно відповіді ДПС за боржником не зареєстровано розрахункові рахунки, відкриті у банках.

Згідно довідки користувача даних АІС «Автомобіль» за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника відсутнє нерухоме майно.

Державним виконавцем неодноразово на адресу боржника направлено виклики про явку до державного виконавця. Втім, ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Державним виконавцем здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 . Втім, двері ніхто не відкрив, про що складено акт від 18.02.2021 року.

Просить обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Розгляд справи провести без участі державного виконавця.

Стягувач та боржник в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження ВП № 64022802 з примусового виконання виконавчого листа № 334/6541/16-ц, виданого 01.06.2017 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 147309,96 грн.

04.01.2021 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документу. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Боржник рішення суду не виконує, борг не сплачує. Декларацію про доходи та майновий стан не подано.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді УПФУ боржник пенсію не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює.

Згідно відповіді ДПС за боржником не зареєстровано розрахункові рахунки, відкриті у банках.

Згідно довідки користувача даних АІС «Автомобіль» за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника відсутнє нерухоме майно.

Державним виконавцем неодноразово на адресу боржника направлено виклики про явку до державного виконавця. Втім, ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Державним виконавцем здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 . Втім, двері ніхто не відкрив, про що складено акт від 18.02.2021 року.

Боржником рішення не виконується, борг не сплачується.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, саме державний виконавець повинен довести суду, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд враховує, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

В обґрунтування подання про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України державний виконавець посилається на те, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Будь-яких доводів та доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, або про його намір вибути за межі України з метою невиконання рішення, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення для боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, ні у подані ні у матеріалах справи немає. До того ж, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд не вбачає підстав для задоволення подання, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і порядок в`їзду в Україну громадян України", -

УХВАЛИВ:

У задоволені подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов`язань покладених на нього судовим рішенням - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ісаков Д.О.