Справа № 491/381/21
У Х В А Л А

11 травня 2021 року м. Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Желяскова О.О., за участю секретаря судового засідання Гула О.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна та Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна,

В С Т А Н О В И В:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна та Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна.

Згідно заяви ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напишу нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме виконавчого напису №4160 від 02 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 56735,31 грн.

Заявниця зазначає, що вважає оспорюваний нею виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та прошу суд зупинити стягнення на його підставі, оскільки вважаю, що такий вид забезпечення позову є абсолютно адекватним позовним вимогам та дозволить забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, в тому числі і виконання незаконного виконавчого напису.

Крім того, заявниця вказує, що вважає, що такий вид забезпечення позову забезпечить баланс інтересів сторін та не вбачає необхідності пропозицій щодо зустрічного забезпечення, оскільки ніяких збитків відповідачу не може бути спричинено забезпеченням позову.

Враховуючи викладене заявниця просила суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу №4160 від 2 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 56735,31 грн., виконання його здійснюється приватним виконавецем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В.

Згідно частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

При цьому, заява ОСОБА_1 не входить до категорії заяв, визначеної частиною 5 статті 153 ЦПК України, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути її за відсутності особи, що подала заяву та інших осіб.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та додані до неї документи, приходить до висновку, що заява підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Згідно статті 1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 ЦПК України визначено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

Вказане відповідає положенням статті 129 Конституції України, відповідно до якої суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частинами 1 та 2 статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, заява про забезпечення позову є окремим процесуальним документом, яким особа порушує перед судом відповідне питання, що вбачається з частини 1 статті 149 ЦПК України, якою визначено суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У зв`язку з викладеним ЦПК України визначено форму і зміст такої заяви (стаття 151 ЦПК України) та порядок її подання до суду (стаття 152 ЦПК України).

Згідно частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заявниця зазначає, що вона звернулася до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та просить суд вжити заходи забезпечення позову, які полягають у зупиненні примусового виконання виконавчого напису.

При цьому, згідно пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Зі змісту наведених норм Закону України «Про нотаріат» вбачається, що виконавчий напис нотаріуса є документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку, а отже в даному випадку існує ціна позову, яка згідно статті 176 ЦПК України має дорівнювати оспорюваній сумі за таким документом.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду зробленими в ухвалі від 12 липня 2019 року у справі №405/7556/18.

При цьому, в порушення вимог п.5 ч.1 ст.151 ЦПК України заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить відомостей про ціну позову.

Згідно частини 10 статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що її положення є імперативними, у зв`язку з чим суд керуючись принципом верховенства права та нормами Цивільного процесуального кодексу України приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню.

Крім того, суд зазначає, що згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вказане відповідає положенням ч.1 ст.81, ч.1 ст.83 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

При цьому, до заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не додано будь-яких доказів, які б підтверджували обставини, на які вона посилається в якості підстав для забезпечення позову.

Слід в свою чергу звернути увагу на те, що ЦПК України наслідків повернення заяви про забезпечення позову не визначено.

Водночас, згідно частини 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

В свою чергу, згідно частини 7 статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.149-153, 258, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна та Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, - повернути заявнику.

Копію ухвали направити або вручити заявнику.

Копію заяви залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: Желясков О.О.