Справа № 522/320/21
Провадження № 2-ві/522/11/21
УХВАЛА

11 травня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_3, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Косіциної В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуюча суддя Косіцина В.В.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів.

06 травня 2021 року позивач звернулась до суду із заявою ОСОБА_1 про відвід судді, посилаючись на те, що суддею було порушено порядок прийняття довіреності та договору про правничу допомогу, а також порушено порядок прийняття відзиву, який не був зареєстрований у встановленому порядку. У зв`язку з зазначеним, заявник вважає, що наведені обставини викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. В зв`язку з чим, просила відвести суддю Приморського районного суду м. Одеси Косіцину В.В. від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 07.05.2021 року, суд, який розглядає справу (головуюча суддя Косіцина В.В.), дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та передала заяву до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Косіциної В.В.

Заява про відвід судді Косіциної В.В. надійшла до судді ОСОБА_3 07.05.2021 року для вирішення питання про відвід судді.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Косіциної В.В., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частинами сьомою та восьмою статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, визначені заявником у заяві про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциної В.В. від 06.05.2021 року жодним чином не підтверджуються матеріалами справи, а всі аргументи зводяться до не погодження позивача з процесуальними рішеннями головуючої судді.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розпорядження судді ОСОБА_3 було надано заяву про відвід, та ухвалу судді про відмову у задоволення відводу з супровідними листом. Заявник доказів, на підтвердження своїх доводів, у відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, не представив.

Обставини на які посилається заявник не викликають сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Косіциної В.В., та є недоведеними.

Заява містить обставини, які зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді. Суд вказує, що заявником не надано жодного допустимого, належного, достовірного та достатнього доказу, які б підтверджували наявність підстав для відводу судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, згідно до положень ч.4 вказаної статті, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Косіциної В.В. при вирішенні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Косіциної В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3

11.05.21