КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

[1]

05 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді Немировської О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 354 - 357 ЦПК України по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк», подану ОСОБА_2 , на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року,

встановив:

рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено. Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 від імені позивача 19 квітня 2021 року подав до суду апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положення ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга підписана адвокатом Омельченком Є.В. На підтвердження повноважень адвокатом до апеляційної скарги було долучено копію ордеру на надання правової допомоги (а.с. 42).

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання апеляційної скарги, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Разом з тим, з наданої до суду світлокопії ордеру неможливо встановити обсяг повноважень адвоката, оскільки ордер скопійовано лише з однієї сторони, що позбавляє суд можливості перевірити, чи застережено в ньому обмеження повноважень. Оригіналу ордеру до матеріалів справи надано не було.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин встановити наявність або відсутність у адвоката повноважень на підписання апеляційної скарги від імені позивача неможливо, а тому її необхідно залишити без руху для надання належних доказів на підтвердження повноважень адвоката

на вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, при зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення, посилаючись та те, що його копію скаржником було отримано лише 29 березня 2021 року засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Згідно з п.4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження представник позивача зазначав, що копія оскаржуваного рішення була отримана ним 29 березня 2021 року, на підтвердження чого надав копію конверту. Разом з тим, з наданої до суду світлокопії конверту неможливо встановити, що в ньому було направлено саме копію рішення суду першої інстанції у вказаній справі, враховуючи те, що позивачем у справі є юридична особа. Матеріали справи містять копію супровідного листа про направлення копії рішення позивачу 29 вересня 2020 року. В Єдиному державному реєстрі судових рішень повний текст оскаржуваного рішення було опубліковано 15 жовтня 2020 року. Представником позивача не було наведено доводів про те, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості отримати копію оскаржуваного рішення або ознайомитись з його текстом в ЄДРСР у строк, встановлений законом для апеляційного оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, підтвердженої доказами.

Керуючись ст.ст. 356-357, 185 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк», подану ОСОБА_2 , на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року залишити без руху.

Встановити апелянту десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

№ справи:362/2390/20

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8505/2021

Головуючий у суді першої інстанції: Лебідь-Гавенко Г.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.