Справа № 344/6853/21
Провадження № 2/344/2734/21
У Х В А Л А
06 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України, Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району про визнання незаконними та скасування рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року № 2, наказу військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20 квітня 2021 року № 150, зобов`язання прийняти рішення про поновлення на квартирному обліку, погодження розподілу квартири,-
В С Т А Н О В И В :

05 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, місцезнаходження: 76026 м. Івано-Франківськ, вул. О.Довженка, буд. 21, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України, місцезнаходження: 03168 м.Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 6, Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, місцезнаходження: 76014 м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, 14Г, про визнання незаконними та скасування рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року № 2, наказу військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20 квітня 2021 року № 150, зобов`язання прийняти рішення про поновлення на квартирному обліку, погодження розподілу квартири.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній вище цивільній справі.
Одночасно з пред`явленням позовної заяви ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони Івано-Франківському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України, Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині району, та будь-яким органам, установам чи організаціям приймати будь-які рішення або вчиняти будь-які дії, які можуть викликати виникнення, зміну або припинення правовідносин, у тому числі видачу спеціального ордеру, щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
З урахуванням приписів частини першої статті 153 та частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Частина перша статті 149 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до частин першої-другої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.
Аналізуючи зміст поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що у заяві наведено обґрунтування необхідності застосування обраних заявником заходів забезпечення позову, а також додані докази, що підтверджують ці обставини.
Відповідно до частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.
Частиною першою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України встановлено перелік видів забезпечення позову.
Пунктом 4 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України, Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району про визнання незаконними та скасування: - рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року № 2 щодо скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом № 20 від 26 жовтня 2020 року щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , дружині померлого ОСОБА_1 та зняття її та членів сім`ї з квартирного обліку, - наказу військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20 квітня 2021 року № 150 «Про затвердження рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року № 2» щодо скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом № 20 від 26 жовтня 2020 року щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , дружині померлого ОСОБА_1 та зняття її та членів сім`ї з квартирного обліку; зобов`язання відповідача прийняти рішення про поновлення позивача та членів сім`ї на квартирному обліку у загальну чергу з 03 березня 1995 року під № 23 та позачерговому квартирному обліку з 08 жовтня 2002 року під № 2; погодження розподілу квартири позивачу.
Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.
При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року).
Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Проаналізувавши викладені у заяві про забезпечення позову доводи заявника, зважаючи на вимоги процесуального закону, враховуючи можливість відчуження спірної квартири, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача, суд вважає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень відповідачу в їх правах, а також не порушить прав учасників процесу, натомість забезпечить охоронювані законом права та інтереси заявника та виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому заява про забезпечення позову є обґрунтованою.
Зважаючи на обставини даної справи, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає, що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 частково, а саме шляхом заборони Івано-Франківському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України, Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині району та будь-яким органам, установам чи організаціям приймати будь-які рішення або вчиняти будь-які дії щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Обираючи вид забезпечення позову, суд враховує інтереси сторін та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, пред`явленим ним вимогам, у зв`язку з чим вважає необхідним заяву задовольнити.
Також суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.
За змістом частини сьомої статті 153, частини шостої статті 154 Цивільного процесуального кодексу України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.
Згідно з частиною першою статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений у частині третій статті 154 Цивільного процесуального кодексу України та є вичерпним.
Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (частина четверта статті 154 Цивільного процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що обрані заявником способи забезпечення позову не спричинять невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин, визначених частиною третьою статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України,
У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.
Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Івано-Франківському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України, Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині району та будь-яким органам, установам чи організаціям приймати будь-які рішення або вчиняти будь-які дії щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та сторонам для відома.
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Попередити, що особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановленому законом.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк пред`явлення до виконання до 06 травня 2024 року.

Суддя Мелещенко Л.В.