Справа № 189/442/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року смт. Покровське Дніпропетровська область

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корховоі М.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

встановив:

06.04.2021 року до Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №1008, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, 15 вересня 2020 року щодо стягнення із ОСОБА_1 81933,76 грн. за кредитним договором №630013312 від 28.03.2013 року, а також 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису, а також стягнути з відповідача судові витрати судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року відкрите провадження у справі і призначений судовий розгляд у порядку загального позовного провадження.

05.05.2021 року представник позивачки ОСОБА_2 надав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП №63194469, що здійснюється на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. №1008 від 15.09.2020 року про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №630013312 від 28.03.2013 року, укладеним із АТ «Альфа-Банк».

Заяву обґрунтовує тим, що на станом на теперішній час у провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебуває вказана цивільна справа, посилається на ст. ст. 149, 150 ЦПК України, постанову Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального судочинства при розгляді заяв про забезпечення позову», зазначаючи, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Зазначає, що розгляд справи може продовжуватися досить тривалий час, під час якого буде продовжуватися стягнення за вказаним виконавчим написом, а поворот виконання, згідно ст. 444 ЦПК України, застосовується виключно щодо рішення чи постанови суду, дана обставина може призвести до необґрунтованого стягнення значної суми коштів з позивача ОСОБА_1 та зробити в подальшому неможливим їх повернення.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до частин першої і другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що 02.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №63194469 за виконавчим написом №1008, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною 15 вересня 2020 року про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів в сумі 82433,76 грн.

Матеріали справи містять також копію вчиненого виконавчого напису.

При цьому предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявник вважає, що такий напис вчинений незаконно.

У даному випадку позивач на підставі пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України просить зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, невжиття заходів для забезпечення позову до його пред`явлення, а саме: не зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до незаконного стягнення при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису грошових коштів з ОСОБА_1 .

На думку суду, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який буде оскаржено боржником у судовому порядку, є видом забезпечення позову, який є співмірним із позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про зупинення стягнення за виконавчим написом, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за №1008, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною 15 вересня 2020 року про звернення стягнення з ОСОБА_1 , за кредитним договором №630013312 від 28.03.2013 року, яке проводиться приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем в межах виконавчого провадження ВП №63194469, до набрання судовим рішенням законної сили у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копії даної ухвали направити сторонам до відома, а приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Щербакову Юрію Сергійовичу - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.В. Чорна