Провадження № 2-н/127/520/21
У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М., ознайомившись із заявою комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання.

Вивчивши матеріали заяви, дослідивши наявні у останній докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних міркувань.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

У заяві про видачу судового наказу вказано, що заборгованість за надані житлово-комунальні послуги боржнику нарахована за період з 01.03.2016 по 28.02.2021, тобто за період понад законодавчо закріплений строк загальної позовної давності.

При цьому, питання переривання строку позовної давності у порядку, передбаченому ст. 264 ЦК України, повинно бути досліджено у позовному, а не наказному провадженні.

Відтак суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Стягувач у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Також суд звертає увагу заявника на положення ч.2 ст. 164 ЦПК України, відповідно до яких у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити комунальному підприємству Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя