Провадження № 2/243/789/2021
Справа № 243/323/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Хміль О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього дочки, що продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона на теперішній час є студенткою 1 курсу Донбаської державної машинобудівної академії, навчається на факультеті економіки та менеджменту, форма навчання - денна. Зазначає, що проживає разом із своєю матір`ю та знаходиться на її утриманні, особистих доходів вона не має. Відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки є працездатним та працює. У зв`язку із викладеним, просила суд ухвалити рішення яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу), щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

В ході розгляду справи судом було розв`язані заяви та клопотання сторін та прийняті процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази.

Відповідно до свідоцтва про народження позивачки, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, адреса проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Донбаської державної машинобудівної академії № 846 від 14 вересня 2020 року, ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу факультету економіки і менеджменту денної форми навчання, навчається за рахунок держбюджету. Термін навчання з 14 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідачем ОСОБА_2 до суду було подано письмову заяву, зі змісту якої видно, що останній, позов ОСОБА_1 визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у зв`язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно ст. 200 СК України, суд може визначити розмір аліментів на повнолітню дочку, сина, в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно ст. 182 СК України, враховує його матеріальне становище і стан здоров`я, а також матеріальне становище та стан повнолітньої доньки, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення дочкою 23-х років.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_1 має повних 18 років, продовжує навчання, знаходиться на утриманні матері, суд визначає частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання донькою, але не більш як до досягнення нею 23-х років.

На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч.6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати».

За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави.

Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави.

Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України.

На підставі ст. ст.182, 191, 198-201 Сімейного Кодексу України,керуючись ст.ст. 2, 13, 77, 81, 128, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь та утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 16 січня 2021 року до закінчення донькою навчання, однак не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони по справі:

Позивачка:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складений 27 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя: О. В. Ільяшевич