П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 265/6178/20

Номер провадження 22-ц/804/1118/21

05 травня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів - Мальцевої Є.Є., Пономарьової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інгаз»

розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Адамової Т.С., повний текст якого складено 21 грудня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інгаз» (надалі: ТОВ «Інгаз») про стягнення суми боргу за виконані роботи.

Позов мотивовано тим, що 28 травня 2009 року між сторонами було укладено договір (заказ) на виконання юридичних послуг, за умовами якого ОСОБА_1 узяв на себе зобов`язання досягнення визнання незаконним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 20 травня 2009 року про зменшення відшкодування з бюджету ПДВ 100 000 грн та стягнення штрафних санкцій в сумі 8950 грн., а ТОВ «Інгаз», у свою чергу, зобов`язався оплатити ці послуги в розмірі 16 342,50 грн. З огляду на те, що юридичні послуги ОСОБА_1 відповідачу надав, а останній їх не оплатив, позивач просив стягнути з ТОВ «Інгаз» на свою користь суму боргу за надані послуги в сумі 16 342,50 грн, а також, у відповідно до вимог ст.625 ЦК України, 3% річних за порушення грошового зобов`язання за період з 2009 року по 2020 рік у розмірі 5 392,92, а всього 21 735,12 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В ході судового розгляду представником відповідача Чекменьовим Д.М. було зроблено заяву про відшкодування за рахунок позивача понесених ТОВ «Інгаз» витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інгаз» стягнуто витрати на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення, місцевий суд виходячи з задекларованих в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці ЄСПЛ принципів пропорційності, розумності і співмірності, вважав необхідним зменшити суму судових витрат та стягнути з позивача на користь відповідача витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, що обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні з нього судових витрат у виді правничої допомоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що позивач відноситься до осіб з інвалідністю ІІ групи, а тому відповідно до вимог п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим стягнення з нього витрат на правничу допомогу є безпідставним.

Доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Інгаз» - адвокат Чекменьов Д.М., посилаючись на відповідність оскарженого судового рішення вимогам законності та обґрунтованості, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до вимог ч.13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Інтереси відповідача по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інгаз» про стягнення суми боргу за виконані роботи представляв адвокат Чекменьов Д.М. на підставі ордеру про надання правової допомоги, виданого на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 21 січня 2020 року (а.с.12,14).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник відповідача надав суду договір про надання правової допомоги від 21 січня 2020 року № 2101/20, укладений між ТОВ «Інгаз» та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Юристократ», розділом 4 якого визначено порядок оплати послуг адвоката та погашення витрат адвоката, додаток до договору про надання від 05 жовтня 2020 року про узгоджений розмір гонорару за представництво інтересів у суді першої інстанції у сумі 10000 грн, акт виконаних робіт № 15-12/20 від 15 грудня 2020 року та платіжне доручення № 2385 про оплату ТОВ «Інгаз» витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 10 000,00 грн (а.с 54, 55,зворот).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З 15 грудня 2017 року ЦПК України запроваджено нові правила компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідачем надано належні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, а саме перелік складових наданих послуг, розрахунок вартості складових наданих відповідних послуг, платіжний документ про оплату таких послуг тощо.

Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Приймаючи до уваги виконані адвокатом послуги, час, витрачений на виконання робіт, обсяг наданих послуг, складність справи, апеляційний суд вважає, що місцевий суд зробив обґрунтований висновок про часткове відшкодування ТОВ «Інгаз» понесених ним витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

При цьому довід апеляційної скарги про те, що позивач звільнений від сплати судових витрат, у тому числі і пов`язаних з правничою допомогою, оскільки відноситься до осіб з інвалідністю ІІ групи є безпідставними, з огляду на таке.

У пункті 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю II групи.

Отже, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі вищезазначеної норми закону, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20 грудня 2005 року (а. с. 2).

Однак позивач не звільняється від сплати витрат на правничу допомогу.

Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 567/517/17 (провадження № 61-14555св19), від 27 серпня 2020 року у справі 185/2918/19 (провадження № 61-4137св20), від 22 листопада 2018 року у справі № 635/5462/17 (провадження № 61-41310св18).

Враховуючи відмову в задоволенні позову та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплатити судового збору, не звільнений від сплати інших судових витрат, якими є витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про покладення на позивача обов`язку відшкодувати понесені відповідачем витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що суд першої інстанції постановив оскаржене судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржене додаткове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді:

Повний текст постанови складено 05 травня 2021 року.

Суддя: