Справа № 203/1686/21
Провадження № 2-з/0203/61/2021
УХВАЛА

05 травня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю., Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2021 року від ОСОБА_1 поштою до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 64752353 за виконавчим написом № 745, вчиненим 18.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з нього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, ), заборгованості в розмірі 18932,14грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши додержання заявником вимог статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), вважає, що заяву слід повернути заявнику, з наступних підстав.

Вимоги до змісту заяви встановлені статтею 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Так, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідності застосування виду забезпечення позову.

У заяві заявник зазначає, що оскільки за оспорюваним виконавчим написом відкрито виконавче провадженнята розпочато дії з його примусового виконання, вважає, що станом на час подання ним заяви є очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам. Проте заявником не надано жодних належних та допустимих доказів (копію довідки з місця роботи про утримання коштів з джерела доходу заявника, тощо), які б свідчили про існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду за майбутнім позовом. Також не зазначено підстави, що істотно ускладнять чи взагалі унеможливять поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

У відповідності до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Так у заяві заявник зазначає, що майбутній позов буде підсудний саме Кіровському районному суду м. Дніпропетровська за місцем виконання виконавчого напису і посилається на правила альтернативної підсудності, встановлені ч. 12 ст. 28 ЦПК України, оскільки місцем виконання виконавчого напису є Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, адреса якого: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 119-А, яка відноситься до Центрального району м. Дніпра, де направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника приватним виконавцем. Отже місцем виконання виконавчого напису є місце його роботи. Проте суд зазначає, що доводи заявника з цього приводу є хибними, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Так, згідно долученої до заяви копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича від 13.04.2021 року, видно, що виконавчий напис пред`являвся стягувачем для примусового виконання приватному виконавцю за місцем проживання боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Тобто вказаний виконавчий документ поданий та прийнятий до примусового виконання приватним виконавцем за місцем проживання боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Звернення стягнення на заробітну плату боржника, що працює в Комунальному підприємстві «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, що розташоване в Центральному (колишньому Кіровському) районі м.Дніпра за адресою: м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 119-А, не свідчить, що виконавчий документ виконується саме за вказаною адресою, оскільки остання є місцезнаходженням юридичної особи, яке виконує (буде виконувати) постанову приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Крім цього, приватний виконавець не приймає до виконання виконавчі документи за місцем роботи боржника, що відповідає положенням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (аналогічні висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19 (провадження № 61-21991св19).

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За приписами ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вказаних вище обставин, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам вимог статті 151 ЦПК України, тому підлягає поверненню заявникам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 153, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю., Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає їх повторному зверненню до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ф.М. Ханієва