КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/3819/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 367/4645/20

11 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Желепи О.В.

- Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Саранюк Л.П., у цивільній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої грошової адресної допомоги,-

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої грошової адресної допомоги, в якому просило стягнути з відповідача надміру виплаченої щомісячної адресної грошової допомоги за період з 29.12.2014 року по 10.01.2017 року в розмірі 42 812,22 грн.

На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 29 грудня 2014 року відповідач звернулась до позивача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг. В подальшому, до січня 2017 року Відповідач кожні півроку зверталася за призначенням грошової допомоги. Так, рішенням позивача від 31.12.2014 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 29.12.2014 по 28.06.2015 р. в сумі 2 210 грн. на місяць; рішенням позивача від 14.07.2015 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 29.06.2015 по 28.12.2015 в сумі 1 768,00 грн. на місяць; рішенням позивача від 30.12.2015 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 29.12.2015 по 28.06.2016 в сумі 1 768,00 грн. на місяць; рішенням позивача від 12.07.2016 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 11.07.2016 по 10.01.2017 в сумі 1 768,00 грн. на місяць.

30 січня 2017 року позивач отримав Інформаційну довідку №78531047 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно якої 16.08.2005 року ОСОБА_2 , чоловік відповідача, зареєстрував право власності на об`єкт житлової нерухомості - квартиру за адресою АДРЕСА_1 (приватна спільна часткова власність). Згідно інформаційної довідки №22 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, Відповідач 16.11.2016 року зареєструвала право власності на об`єкт житлової нерухомості - квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач у своїх заявах від 29.12.2014, 10.07.2015, 29.12.2015, 11.07.2016 у графі про наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення зазначала «НІ».

Обставини, що впливають на призначення грошової допомоги, про які в порушення вимог п.11 Порядку № 505 відповідач не повідомила, стали підставою для виплати відповідачу щомісячної адресної допомоги з 29.12.2014 по 10.01.2017, і як наслідок, призвело до надміру виплаченої суми грошової допомоги у зазначений період в розмірі 45 150,54 грн.

Зазначало, що відповідно до п.11 Постанови № 505 суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу, тому виплачена Відповідачу щомісячна адресна допомога за період з 29.12.2014 по 10.01.2017 в сумі 45 150,54 грн. підлягає поверненню до Державного бюджету України.

20 січня 2017 року відповідач звернулась до позивача із заявою, в якій зобов`язалась суму переплати в розмірі 2 338,32 грн. погасити у десятиденний термін та із заявою, в якій повідомила, що з розміром переплати в сумі 45 150,54грн. ознайомлена.

27 січня 2017 року відповідачем була внесена переплата в сумі 2 338,32 грн. на розрахунковий рахунок позивача.

Позивач вказував, що залишок надміру виплаченої відповідачу щомісячної адресної допомоги за період з 29.12.2014 по 10.01.2017, що підлягає поверненню до Державного бюджету України складає 42 812,22 грн. (45 150,54-2 338,32=42 812,22)

24 квітня 2017 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення №3927 про наявність заборгованості з проханням надати підтверджуючі документи про погашення заборгованості.

Станом на липень 2020 року відповідач переплату в сумі 42 812,22 грн. на рахунок Управління не повернула.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 грудня 2020 року у задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої грошової адресної допомоги відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 грудня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначало, що відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності про застосування якої заявлено відповідачем, суд першої інстанції не урахував, що строки позовної давності переривалися у зв`язку зі зверненням позивача до суду з позовом до відповідача, про що свідчить ухвала Ірпінського міського суду від 20.10.2017 року про відкриття провадження у справі № 367/6406/17, яка наявна в матеріалах справи. Вказувало на те, що судом не надано належної оцінки наданим позивачем доказам, що свідчать про переривання строку позовної давності. Вважає, що позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15.12.20120 року залишити без змін, посилаючись на те, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк позовної давності ґрунтується на правильному застосуванні судом норм матеріального права, враховуючи, що із другим позовом позивач звернувся 23.07.2020 року. Крім того, вказувала на те, що вона не була обізнана про власність чоловіка на частину квартири, а позивач не був позбавлений можливості перевірити майновий стан відповідача та членів його сім'ї під час прийняття рішення про виплату адресної допомоги, чого останнім зроблено не було.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення коштів у розмірі 42 812,22 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29 грудня 2014 року разом із чоловіком ОСОБА_2 та синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради.

29 грудня 2014 року відповідач звернулась до позивача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг.

В подальшому, до січня 2017 року відповідач кожні півроку зверталася за призначенням грошової допомоги.

Відповідачу згідно поданих заяв призначена допомога переміщеним особам на проживання: Рішенням Позивача від 31.12.2014 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 29.12.2014 по 28.06.2015 р. в сумі 2210 грн. на місяць; Рішенням Позивача від 14.07.2015 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 29.06.2015 по 28.12.2015 в сумі 1768,00 грн. на місяць; Рішенням Позивача від 30.12.2015 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 29.12.2015 по 28.06.2016 в сумі 1768,00 грн. на місяць; Рішенням Позивача від 12.07.2016 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 11.07.2016 по 10.01.2017 в сумі 1768,00 грн. на місяць.

Згідно Інформаційної довідки №78531047 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 16.08.2005 року ОСОБА_2 , чоловік відповідача, зареєстрував право власності на об`єкт житлової нерухомості - квартиру за адресою АДРЕСА_1 (приватна спільна часткова власність). Згідно інформаційної довідки №22 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідач 16.11.2016 року зареєструвала право власності на об`єкт житлової нерухомості - квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

20 січня 2017 року відповідач звернулась до позивача із заявою, в якій зобов`язалась суму переплати в розмірі 2 338,32 грн. погасити у десятиденний термін та із заявою, в якій повідомила, що з розміром переплати в сумі 45 150,54грн. ознайомлена.

27 січня 2017 року відповідачем була внесена переплата в сумі 2 338,32 грн. на розрахунковий рахунок позивача.

01.09.2020 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про застосування строків позовної давності по даній справі з тих підстав, що термін позовної давності по даним платежам сплинув, враховуючи останню дату виплати, 01 грудня 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що права та інтереси позивача дійсно було порушено, однак позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з позовом, про застосування якої заявлено відповідачем у справі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505.

Згідно з п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад.

Встановлено, що ОСОБА_1 29 грудня 2014 року звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

У поданій заяві про склад сім`ї відповідач зазначила себе та дітей. Також, між іншого вказала, що у заявника або будь-кого з членів сім`ї у володінні житлове приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, відсутнє.

Відповідно до пп. 4 п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Рішенням позивача від 31.12.2014 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 29.12.2014 року по 28.06.2015 року в сумі 2 210 грн. на місяць; рішенням позивача від 14.07.2015 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 29.06.2015 року по 28.12.2015 року в сумі 1 768,00 грн. на місяць; рішенням позивача від 30.12.2015 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 29.12.2015 року по 28.06.2016 року в сумі 1 768,00 грн. на місяць; рішенням позивача від 12.07.2016 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 11.07.2016 року по 10.01.2017 року в сумі 1 768,00 грн. на місяць.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду першої інстанції Інформаційну довідку №78531047 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно якої 16.08.2005 року ОСОБА_2 , чоловік відповідача, зареєстрував право власності на об`єкт житлової нерухомості - квартиру за адресою АДРЕСА_1 (приватна спільна часткова власність). Згідно інформаційної довідки №22 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, Відповідач 16.11.2016 року зареєструвала право власності на об`єкт житлової нерухомості - квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 10 Порядку, надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Згідно з п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505 у редакції чинній на час набуття у власність сім`єю відповідача квартири, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 20.01.2017 року, її було повідомлено про переплату адресної допомоги в розмірі 45 150,54 грн.

Також, згідно заяви ОСОБА_1 від 20.01.2017 року вона зобов'язалася погасити виниклу переплату у розмірі 2 338,32 грн., у зв`язку з придбанням житла в 10-ти денний термін.

27 січня 2017 рокуОСОБА_1 внесла переплату в сумі 2 338,32 грн. на розрахунковий рахунок позивача.

Пунктом 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (у редакції на час спірних правовідносин) визначено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Згідно з п. 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги у розмірі 42 812,22 грн.

Однак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з позовом, про застосування якої заявлено відповідачем у справі, з огляду на наступне.

Відповідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що про порушення прав позивач дізнався 20 січня 2017 року, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.01.2017 (а.с. 19)

25.09.2017 року позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми грошової допомоги.

20.10.2017 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі № 367/6406/17.

20.01.2020 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_5 у цивільну справу № 367/6406/17за позовом Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої грошової адресної допомоги передано судді Саранюк Л.П.

10.06.2020 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6406/17 позов залишено без розгляду.

27.07.2020 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області повторно звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої грошової адресної допомоги.

Таким чином, пред`явивши позовні вимоги у вересні 2017 року до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми грошової допомоги строки позовної давності перервалися.

Відтак, звернувшись повторно 27 липня 2020 року до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої грошової адресної допомоги, трирічний строк позовної давності позивачем не пропущено.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів приходить до висновку, що Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради має право отримання грошових коштів в сумі 42 812,22 грн., як таких, що були надмірно отримані ОСОБА_1 .

Враховуючи те, суд порушив норми матеріального права, неповно з'ясував обставини справи, колегія суддів вважає, що в силу ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування судового рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове судове рішення, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" позивачем, згідно платіжного доручення №27 від 23.07.2020 року сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2 102,00 грн. та згідно платіжного доручення № 8 від 28.01.2021 сплачено судовий збір в сумі 3 153,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради витрати по сплаті судового збору в сумі 5 255,00 грн. (2102,00 + 3 153,00).

Керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради - задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 грудня 2020 року - скасувати.

Позов Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої грошової адресної допомоги, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; на користь Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області () суму надміру виплаченої щомісячної адресної грошової допомоги в розмірі 42 812,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 255,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: