СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/2402/21

пр. № 2/759/3235/21

06 травня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря Фітяка Є.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2019 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, та визначити аліменти у розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини.

В обгрунтування позову зазначила, що вона перебувала з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2010 року, від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 28.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано, дитина за згодою сторін залишилися мешкати з нею. Відповідач утриманням і вихованням сина в добровільному порядку не займається, вона вимушена була звертатися до суду і за її позовом рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2013 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 700,00 грн щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06.08.2019 року змінено розмір аліментів, стягуваних з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі вищевказаного рішення суду з твердої грошової суми в 700,00 грн щомісячно на 2 500,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 06 серпня 2019 року.

Позивач зазначає, що вона самостійно виховує неповнолітнього сина, проте її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити його потреби, оскільки фактичний розмір аліментів не відповідає потребам дитини. Позивач вказує на наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів замість твердої грошової суми на частку від доходу, а саме, що відповідач працює у Польщі та має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, у зв`язку з чим звернулась до суду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.02.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 13).

Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, заяв з запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на електронну адресу суду подала заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності (а.с. 31).

ОСОБА_1 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений (ч. 8 ст. 128 ЦПК України), причини неявки суду не відомі.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 23 жовтня 2010 року.

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 6).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 700,00 грн щомісячно до повноліття дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2019 року змінено розмір аліментів, стягуваних з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2013 року на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з твердої грошової суми в 700,00 грн щомісячно на 2 500,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 06 серпня 2019 року (а.с. 7-9). Рішення набрало законної сили.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже, можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На теперішній час, у зв`язку зі змінами, внесеним до СК України Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів, а також просити про їх збільшення, що має бути здійснено за рішенням суду.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

З урахуванням викладеного, з огляду на відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та спосіб стягнення аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми на 1/4 частину від усіх щомісячних доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-283, 284-285, 288-289, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183, п. 1 ст. 192 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2019 року у справі №201/10358/18, - з твердої грошової суми в розмірі 2 500,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 06 серпня 2019 року, на 1/4 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Україна, зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, Україна, зареєстрований в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 06.05.2021 року.

Суддя Твердохліб Ю.О.