Справа № 758/411/15-ц
У Х В А Л А

06 травня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гайдай К. В.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 - не з`явився,

представник скаржника ОСОБА_2 - з`явився,

представник приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. - Коваленко Т.А. з`явилася,

представник ПАТ «Універсал Банк» - Таран В.А. з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. неправомірними, скасування постанови про передачу майна стягувачу та акта про передачу майна стягувачу,

в с т а н о в и в :

боржник звернувся до суду із скаргою, у якій просить: визнати неправомірними дії приватного виконавця м. Києва Телявського А. М. щодо передачі будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , площею 0,0836 га, кадастровий номер :85:163:0004 у виконавчому провадженні № 58740361 Акціонерному товариству "Універсал Банк"; скасувати постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19 червня 2019 року ВП № 58740361.

В обґрунтування скарги покликається на те, що ціна спірного майна боржника, яка передана банку значно перевищує розмір заборгованості за виконавчим провадженням. Таке зарахування не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. У зв`язку із наведеним, просить скаргу задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник приватного виконавця просив залишити скаргу без розгляду, оскільки подавала клопотання з цього питання, яке міститься в матеріалах справи.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу проти залишення скарги без розгляду заперечив.

У судовому засіданні представник банку підтримав заяву представника приватного виконавця про залишення скарги без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши дійсні обставини щодо заяви про залишення скарги без розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд установив, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А. М. відкрито виконавче провадження № 58740361 з примусового виконання рішення Подільського районного суду м. Києва на виконання якого 05 серпня 2015 року видано виконавчий лист № 758/411/15-ц про стягнення в солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 01 січня 2012 року по 28 жовтня 2014 року у розмірі 93329,33 доларів США.

У межах цього виконавчого провадження, приватним виконавцем 19 червня 2019 року прийнято постанову про передачу майна стягувачу (Акціонерному товариству "Універсал Банк") у рахунок погашення боргу, а саме житловий будинок та земельну ділянки, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, приватним виконавцем складено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та передано у власність Акціонерного товариства "Універсал Банк" вищевказані житловий будинок та земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом у відповідності до норм Закону реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на електронних торгах.

Відповідно до правових позиції Верховного Суду, викладених у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16 та від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 205 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 61 Закону реалізація арештованого майна на електронних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на електронних торгах, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою. Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на електронних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб.

Враховуючи наведене вище та встановлені обставини, суд прийшов до переконання про те, що оскільки право власності на нерухоме майно оформлено на стягувача, а відтак ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі стягувача і державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц.

Разом із тим суд приймає до уваги, що предметом розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 є дії та рішення приватного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, а тому суд прийшов до висновку, що до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову.

Таким чином, подання боржником скарги на дії та рішення приватного виконавця щодо скасування постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу не забезпечує відновлення його порушених прав на нерухоме майно, на яке звернуто стягнення, вимоги ОСОБА_1 про визнання таких дій та рішень неправомірними та їх скасування підлягають розгляду в порядку позовного провадження, тому скаргу необхідно залишити без розгляду, а заяву представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. - Коваленко Т.А. задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 264, 265, 273, 280-281, 354, 447-451, пунктом 3 розділу ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. неправомірними, скасування постанови про передачу майна стягувачу та акта про передачу майна стягувачу - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2021 року.

СуддяО. І. Якимець