Справа № 127/2073/20
Провадження № 22-з/801/61/21
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 рокуСправа № 127/2073/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя - доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Шемети Т. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Оверковського К. В. про постановлення додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності, -

встановив:

19 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Оверковський К. В. звернувся з цією заявою, за якою просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3035 грн 80 к. у відшкодування судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, з яких: 878 грн 00 к. за подання позовної заяви в частині визнання права власності на Ѕ частину автомобіля; 840 грн 80 к. за подання апеляційної скарги в частині задоволення позовної вимоги немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу) та 1317 грн 00 к. за вимогу майнового характеру (визнання права власності на Ѕ частину автомобіля).

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Обґрунтовуючи заяву адвокат Оверковський К. В. посилався на те, що апеляційний суд при прийнятті 18 березня 2021 року постанови не вирішив питання про розподіл судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 3035 грн 80 к., а оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, зокрема у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01 січня 2004 року по 20 листопада 2019 року та визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину автомобіля марки «Volkswagen Рolo», 2012 року випуску, булого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , то вважав, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у вказаному обсязі в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною третьою цієї статті встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

- поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

- дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною четвертою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , апеляційний суд вийшов за межі доводів апеляційної скарги, врахував приписи частини четвертої статті 367 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність встановлення такого факту з 01 січня 2004 року.

Отже, оскільки підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині встановлення факту проживання однією сім`єю доводами апеляційної скарги не були, порушення ОСОБА_2 права ОСОБА_1 не спростоване, то підстав для стягнення понесених ОСОБА_1 витрат на сплату судового збору в розмірі 840 грн 80 к. за подання апеляційної скарги в цій частині з ОСОБА_2 не має.

Що стосується стягнення судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля марки «Volkswagen Рolo», 2012 року випуску, булого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , то у цій частині заяву необхідно задовільнити та стягнути з ОСОБА_2 2195 грн 00 к. (878 грн 00 к. + 1317 грн 00 к.) у відшкодування судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтею 270 ЦПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 2195 (дві тисячі сто дев`яносто п`ять) грн 00 к.

Судові витрати у виді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 к., сплаченого за подання апеляційної скарги залишити за ОСОБА_1 .

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

Т. М. Шемета