Справа № 308/5805/21
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

11 травня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Зарева Н.І., за участю секретаря судового засідання Віраг Е.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні АСВП №653310865 з примусового виконання виконавчого напису №4545, виданого 25.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Іванео-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Профіт Файненс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 687, 81 гривень.

В обгрунтування поданої заяви про забезпечення позову, заявник зазначив, що ознайомившись з матеріалами даного виконавчого провадження він з`ясував, що виконавчий напис нотаріуса був здійснений за зобов`язаннями по кредитному договору, укладеному 26.11.2013 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» за №003-06004-261113. Про те, що ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги ТзОВ «Профіт Файненс» він не знав. При цьому останній додав, що має намір на протязі 10 днів звернутися з позовною заявою про визнання даного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Додає, що приватний виконавець, який здійснює примусове виконання виконавчого напису розпочав виконавчі дії по виконавчому провадженню, зокрема звернув стягнення на належну заявнику пенсію

На думку заявника, вчинення виконавчих дій по даному виконавчому провадженню істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених і оспорюваних прав та інтересів як позивача.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачений захід забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення

позову" від 22 грудня 2006 № 9 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих написів нотаріусів.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа до розгляду питання по суті (п.2 ч.1 ст.34, ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження»).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» (заява №50389/99) Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, заявник має намір звернутися з позовною заявою про визнання виконавчого документа - виконавчого напису №4545, виданого 25.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Профіт Файненс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 687, 81 гривень.

На підтвердження своїх вимог останній надав копію виконавчого напису, вчиненого 25.03.2001 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личук Т.В та зареєстрованого в реєстрі за №4545, а також заяву про примусове виконання даного виконавчого документа від ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», а також копію кредитного договору №003/06004-261113.

Разом з цим, на підтвердження обставин, що свідчать про існування реальної загрози ефективному захисту та поновленню оспорюваних прав та інтересів заявника та наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання даного документа останній надав копію постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №4545 від 25.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчика Володимира Вікторовича, тобто відмінним суб`єктом видачі виконавчого документу, від того, що заявлений у заяві про забезпечення позову, та виконавчому написі. Окрім цього зазначена копія містить перекреслення, які не завірені особою, яка винесла дане рішення. Відомостей та доказів того, що при винесенні документу приватним виконавцем була допущена описка, помилка, здійснені виправлення, заявник у заяві про забезпеченні позову не додав, даних про те, що виконавцем виносилась постанова про виправлення помилки відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» також не надано.

Приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1,2,4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження АСВП №65310865 не є належним доказом обставин, які що підтверджують заявлені заявником вимоги, а тому не бере її до уваги.

Водночас, посилаючись на звернення стягнення на пенсію заявника в рамках даного виконавчого провадження заявник не додав будь-які докази на підтвердження зазначеної обставини, зокрема відповідну постанову приватного виконавця про звернення стягнення на пенсію заявника відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, враховуючи те, що докази, якими заявник обумовлює необхідність вжиття заходів забезпечення позову не містять відомостей про те, що на момент звернення з заявою про вжиття заходів забезпечення позову відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа, який він має намір оскаржити, що в свою чергу свідчить про неможливість вжиття судом такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а також те, що заявником не доведено, що існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможлення виконання відповідного рішення або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, внаслідок невжиття цих заходів, а тому суд дійшов до висновку, що подана заява є необгрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.І. Зарева