Справа № 301/2592/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 квітня 2021 року м. Ужгород

Закарпатської апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Джуги С.Д.,

за участі секретаря - Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Іршавського районного суду від 04 листопада 2014 року (головуючий суддя Маркович І.І.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У жовтні 2014 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 24.09.2008 між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0548/08/26-ZZv, згідно умов якого останній отримав кредит у сумі 50 000 доларів США, зі сплатою 14,0 % річних, строком до 21.09.2018.

Для забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору 28.09.2008 між АКБ «Форум» та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Позичальник припинив виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, зокрема, вносити щомісячні платежі по тілу кредиту, сплачувати нараховані відсотки за його користування і станом на 25.09.2014 мав заборгованість у розмірі 338929,76 гривень, яка включає в себе прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 2913,94 доларів США (у гривневому еквіваленті становить 37718,70 гривень), поточну заборгованість по поверненню кредитних коштів 20303,00 доларів США (у гривневому еквіваленті становить 263971,60 гривень), прострочену заборгованість по нарахованим процентам у розмірі 1673,95 доларів США (у гривневому еквіваленті становить 21667,99 гривень), поточна заборгованість по нарахованим процентам 217,53 доларів США (у гривневому еквіваленті становить 2815,76 гривень), пеня з розрахунку 0,2 % за простроченим кредитом та процентами у розмірі 985,44 доларів США (у гривневому еквіваленті становить 12755,71 гривень).

Банк просив стягнути з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 338929,76 гривень.

Рішенням Іршавського районного суду від 04 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору № 0548/08/26-ZZv від 24.09.2008 у розмірі 338929,76 гривень, яка включає в себе прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 37718,70 гривень, поточну заборгованість по поверненню кредитних коштів 263971,60 гривень, прострочену заборгованість по нарахованим процентам у розмірі 21667,99 гривень, поточну заборгованість по нарахованим процентам 2815,76 гривень, пеню з розрахунку 0,2 % за простроченим кредитом та процентами у розмірі 12755,71 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 3 389,29 гривень в користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

На дане рішення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування скарги посилаються на те, що договір поруки укладено з порушенням ст. 65 СК України, дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_1 згоди на його укладення не давала. Крім того, ОСОБА_3 договір поруки не підписував. Також вказують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду. Щодо стягнення коштів з ОСОБА_4 , то останній хоча й підписував кредитний договір, однак мав намір отримати лише 30 000 доларів США. Долучені до матеріалів справи заява про видачу готівки та меморіальний ордер ним не підписувалися. Вказує, що він майже сплатив свій кредит, однак внаслідок введення в банку тимчасової адміністрації з 14.03.2014 по 13.06.2014 не мав можливості виконувати свої зобов`язання. Крім того в розрахунку заборгованості не враховано декілька оплат, які ним здійснені 16.01.2014 та 19.02.2014. Вважає, що позивач повинен здійснити перерахунок у бік зменшення позовних вимог, а тому суд передчасно розглянув дану справу та задовольнив позов.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.13-19 т. 3). Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, що не з`явились в судове засідання. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла таких висновків.

Встановлено, що 24 вересня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого був ПАТ «Банк Форум», та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0548/08/26-ZZv, у відповідності до якого ОСОБА_4 отримав кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання у сумі 50 000 доларів США, зі сплатою 14,0 % річних, строком до 21 вересня 2018 року (а.с.4, 5 Т.1).

В якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору 28.09.2008 між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором № 0548/08/26- ZZv від 24 вересня 2008 року (а.с.5 Т.1).

Згідно наданого банком розрахунку, за ОСОБА_4 рахується заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25.09.2014 складала 338 929,76 гривень, яка включає в себе прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 2913,94 доларів США, що еквівалентно 37718,70 грн., поточну заборгованість по кредиту в розмірі 20303,00 доларів США, що еквівалентно 263971,60 грн., прострочену заборгованість по нарахованим процентам у розмірі 1673,95 доларів США, що еквівалентно 21667,99 грн., поточну заборгованість по нарахованим процентам 217,53 доларів США, що еквівалентно 2815,76 грн., пеню у розмірі 985,44 доларів США, що еквівалентно 12755,71 грн. (а.с.7 Т.1).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок порушення ОСОБА_4 своїх зобов`язань за кредитним договором банк вправі ставити питання про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на приписах ст.ст. 554, 1050 ЦК України.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянтів на порушення договором поруки ст. 65 СК України, оскільки договір поруки не відноситься до договорів щодо розпоряджання спільним майном подружжя, а тому приписи ст.65 СК України на нього не поширюються і, відповідно, згоди іншого з подружжя при його укладенні не потрібно.

Твердження апелянтів щодо неналежного повідомлення ОСОБА_4 про час і місце судового розгляду спростовується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштової кореспонденції (а.с.33 Т.1). Щодо неповідомлення ОСОБА_1 , то така не являється стороною по справі, а тому обов`язку повідомляти її у суду не було.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо не підписання ОСОБА_4 заяви на видачу готівки від 24.09.2008, меморіального ордеру від 24.09.2008 та не підписання ОСОБА_3 договору поруки від 28.09.2008 апеляційний суд зазначає наступне.

За наявності на документі (правочині) підпису від імені певної особи існує презумпція, що такий підпис вчинено саме цією особою. Це ґрунтується в тому числі на приписах ст. 204 ЦК України, яка встановлює презумпцію правомірності правочину, крім випадків його нікчемності чи визнання його недійсним в судовому порядку. Така презумпція може бути спростована особою, яка заперечує факт підписання нею правочину (певного документу). Належним та допустимим доказом в такому випадку є відповідний висновок експерта.

З даного приводу апеляційний судом призначалися відповідні судові експертизи.

Так, згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №4/22 від 12.01.2016: 1) підпис у графі «Підпис отримувача» у заяві на видачу готівки №22266 від 24.09.2008 виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою; вирішити питання пр. те, чи виконані підписи у меморіальному валютному ордері №22255 від 24.09.2008 ОСОБА_4 , або іншими особами - не надалось можливим (а.с.181-183 Т.1).

Згідно висновку судової експертизи з дослідження почерку та підписів №2586 від 15.08.2016: підпис від імені ОСОБА_4 , розташований після слів «Підпис отримувача» на Заяві на видачу готівки №22266 від 24.09.2008, виконаний ОСОБА_4 під впливом збиваючих факторів штучного характеру (незвичні умови письма, незвична поза, незвичний письмовий прилад); ким ОСОБА_4 чи іншою особою виконаний підпис від імені ОСОБА_4 , розташований над словом «Підпис» на меморіальному валютному ордері №22255 від 24.09.2008, встановити не виявилось можливим (а.с.223-225 Т.1).

Згідно висновку судово-технічної експертизи документів №4806/17-34 від 27.11.2017: підписи в заяві на видачу готівки №22266 від 24.09.2008 виконані кульковою ручкою, спорядженою пастою синьо-фіолетового кольору; відповісти на питання чи виготовлений рукописний текст (підпис) на заяві про видачу готівки №22266 від 24.09.2008 у той час, яким датований не видається можливим; встановити давність паперу, на якому міститься заява на видачу готівки №22266 від 24.09.2008 не видається можливим (а.с.31-34 Т.2).

Оцінивши вказані експертні висновки апеляційний суд констатує, що жодним з них не встановлено факт не підписання договору поруки від 28.09.2008 ОСОБА_3 , а тому слід виходити з чинності та правомірності такого договору згідно ст. 204 ЦК України.

Також експертними висновками не встановлено факт не підписання ОСОБА_4 меморіального ордеру від 24.09.2008.

Щодо підпису на заяві на видачу готівки від 24.09.2008, то експертним висновком №2586 від 15.08.2016 спростовано висновок судової почеркознавчої експертизи №4/22 від 12.01.2016 та встановлено, що такий підпис виконано саме ОСОБА_4 .. Та обставина, що такий підпис вчинено ним під впливом збиваючих факторів штучного характеру не має самостійного правового значення.

Також слід зазначити, що заява про видачу готівки свідчить лише про наміри особи отримати кредит, а не факт його отримання, який підтверджується саме меморіальним ордером.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після укладення кредитного договору ОСОБА_4 здійснювалося часткове погашення заборгованості, що свідчить про визнання ним факту отримання кредитних коштів. При цьому твердження ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що він мав намір отримати меншу суму коштів - 30 000 доларів США - є голослівним та нічим не підтвердженим. Крім того це суперечить п.1.1. кредитного договору, яким чітко визначено, що кредит видається на суму 50 000 доларів США.

При цьому, з урахуванням висновку Апеляційного суду Закарпатської області щодо наявної необхідності призначення додаткової експертизи та з метою дотримання процесуальної послідовності, враховуючи, що у висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.11.2017 був відсутній висновок щодо вирішення питання, зазначеного в ухвалі Апеляційного суду Закарпатської області від 31.01.2017, колегією суддів Закарпатського апеляційного суду було задоволено клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Шкорки І.М., та ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.04.2020 у даній справі було призначено додаткову судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи виконано підпис від імені отримувача ОСОБА_4 у заяві на видачу готівки № 22266 від 24.09.2008 безпосередньо ОСОБА_4 чи іншою особою?

Згідно висновку експертів від 18.06.2020 № 11422/11423/20-32 підпис від імені ОСОБА_4 у рядку «Підпис отримувача» у заяві на видачу готівки № 22266 від 24.09.2008 виконаний безпосередньо ОСОБА_4 ; підпис виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів.

Враховуючи наведене апеляційний суд відхиляє всі доводи апеляційної скарги щодо не підписання ОСОБА_4 заяви на видачу готівки від 24.09.2008, меморіального ордеру від 24.09.2008 та не підписання ОСОБА_3 договору поруки від 28.09.2008.

Апеляційний суд виходить з чинності та правомірності договору поруки від 28.09.2008 та вважає встановленим факт отримання ОСОБА_4 кредитних коштів на суму 50 000 доларів США.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання в апеляційній скарзі на неврахування декількох проплат, здійснених 16.01.2014 та 19.02.2014, оскільки це не підтверджено належними доказами. Так, в квитанції від 19.02.2014 на суму 2584 грн. призначення платежу вказане: залучення коштів на поточний рахунок згідно з договором №2620/3600/000006/980 від 31.05.2012 (а.с.50 Т.1). Тобто дана квитанція не має жодного відношення до кредитного договору № 0548/08/26-ZZv від 24 вересня 2008 року. Щодо квитанції від 16.01.2014 на суму 950 грн. (а.с.51 Т.1), то у призначенні платежу не вказано, що такою погашається кредит саме за договором № 0548/08/26-ZZv від 24 вересня 2008 року. Натомість, в даній квитанції поточний рахунок вказано № НОМЕР_1 , що не узгоджується з п.2.3 кредитного договору № 0548/08/26-ZZv від 24 вересня 2008 року відповідно до якого погашення кредиту здійснюється на відкритий рахунок № НОМЕР_2 , а тому дана квитанція також не може вважатися належним доказом по справі.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що у зв`язку з введенням тимчасової адміністрації позичальник не мав можливості виконувати свої зобов`язання в період з 14.03 по 13.06.2014, то таке не підтверджене жодними доказами, а тому відхиляється колегією суддів.

Скаржниками у встановленому процесуальному порядку не спростовано належними та допустимими доказами, що сума заборгованості перед кредитором станом на 25.09.2014 була іншою, ніж та, що зазначена у розрахунку позивача; не надано обґрунтованого контррозрахунку; не надано будь-яких відомостей щодо погашень боргу, у більшому розмірі ніж зазначено позивачем.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову ПАТ «Бак Форум».

Водночас, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції помилково стягнув солідарно на користь держави судовий збір, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість солідарного стягнення судового збору. А тому рішення суду в цій частині підлягає зміні, шляхом стягнення судового збору з кожного з відповідачів у рівних частках, тобто по 1694,65 грн. з кожного.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст 374, п. 4 ч. 1 ст 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити рішення Іршавського районного суду від 04 листопада 2014 року в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави по 1694,65 грн. судового збору з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 квітня 2021 року.

Головуюча:

Судді: