Справа № 234/5153/21
Провадження № 2-о/234/452/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Романенко К.С.,

секретар судового засідання Коваленко Н.Є.,

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Савельєва Я.Д., заінтересованої особи - ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Савельєв Ярослав Дмитрович, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Краматорське районне управління поліції ГУНП в Донецькій області про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказала, що перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З травня 2001 року вона з чоловіком не проживає, з цього часу проживала з дітьми за адресою АДРЕСА_1 . З 2013 року донька вийшла заміж та почала проживати окремо від неї та її сина ОСОБА_2 . На цей час вона з сином проживає за адресою АДРЕСА_1 , якій належить їй на праві приватної власності.

Останнім часом, а саме протягом двох років, проживання разом з сином ОСОБА_2 в одному будинку стало не можливо, останній постійно її ображає, незважаючи на те, що повістю знаходиться на її утриманні, не працює та не намагається працевлаштуватися, постійно застосовує до неї психологічне насилля, ображає нецензурними словами. Крім цього 06.04.2021 року не заподіюючи їй тілесних ушкоджень вдарив її, що причинило фізичну біль та образу. У зв`язку з цими обставинами вона вимушена звернутися до правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинене домашнє насильство. Так,02.03.2021 року вона звернулася до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області із заявою про вчинення відносно неї домашнього насильства. 06.04.2021 року уповноваженими підрозділами Національної поліції був складений терміновий заборонений припис. Однак, образи і психологічне насилля щодо неї з боку ОСОБА_2 не припиняються, вони продовжують проживати у будинку, ОСОБА_2 вчиняє погрози та насильство відносно неї.

Вважає, що такими своїми діями ОСОБА_2 позбавляє її нормального життя, вона боїться за себе, знаходиться постійно в стані страху, вважає, що лише шляхом видачі обмежувального припису можна припинити насильницькі дії, що вчиняються заінтересованою особою відносно неї.

У зв`язку з цим просила видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 метрів до: місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 13:15 год. 22 квітня 2021 року про що повідомлено учасників справи.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , посилаючись на обставин, викладені у заяві , зазначила, що неодноразово її колишній чоловік - батько ОСОБА_2 , ОСОБА_3 пропонував сину переїхати до нього та спокійно жити разом, на що ОСОБА_2 відмовлявся посилаючи на неналежні умови проживання.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 заяву підтримав, просив видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , посилаючись на обставин, викладені у заяві та сподівається, що обмежувальний припис допоможе сину знайти порозуміння у відношеннях з матерію.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису не визнав, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки обставини наведені у ній не відповідають дійсності, будь-якого домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_1 ніколи не вчиняв. Зазначив, що конфлікти з боку матері почалися після того, як він перестав працювати та приносити гроші до дому, вказав, що мати постійно провокує його на сварки, обіцяла його виселити будь-яким способом, тому що він заважає їй створювати особисте життя. В цей час він активно шукає роботу. Пояснив, що 06.04.2021 року він не замахувався на мати, не бив її, а раптово зачепив. Крім цього зазначив, що ОСОБА_1 , під час конфліктів ображала його і нецензурно виражалася. В задоволені заяви просив відмовити та надати час для працевлаштування.

Представник заінтересованої особи Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області в судове засідання не з`явився, але надав заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши всі зібрані по справі докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Так, судом встановлено, ОСОБА_2 і сином заявниці ОСОБА_1 .

На даний час мати разом із сином проживають в будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається із договору купівлі-продажи № 124Н від 21.03.2001 року ОСОБА_1 купила жилий будинок АДРЕСА_1 ,та зареєструвала її в БТІ м. Краматорська Донецької області 29.03.2001 року реєстровий № 15656.

06.04.2021 року уповноваженими підрозділами Національної поліції був складений терміновий заборонений припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, у матеріалах справи відсутні докази щодо внесення до Єдиного державного реєстру випадків вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно своєї матері ОСОБА_1 .

Судом також встановлено , що між заявником ОСОБА_1 та зацікавленою особою ОСОБА_2 існують неприязні відносини, часто виникають конфліктні ситуації з приводу проживання та користування будинком АДРЕСА_1 .

Так, допитана судом свідок ОСОБА_6 пояснила, що є сестрою ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_1 та знає відносини, які склалися між матерію та братом. Вказала, що вони «стоять» один одного, цупляться один до одного, мати провокує брата, брат у відповідь може облаяти її нецензурною бранню. На справді її брат спокійна людина , якщо його не чіпляти, він ніколи нікого не образить. За все своє життя він ніколи не розпускав руки до матері, вона за це ручається

Допитана судом свідок ОСОБА_3 , яка є колишнім чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 пояснила, що з 2001 року не проживає із сім`єю, однак спілкується і з колишньою дружиною і з дітьми . Син ОСОБА_2 дуже скритна людина , ніколи нікого не ображає, спокійний та ввічливий. В даний час він не працює, шукає роботу. Він, як батько переживає за сина та неодноразова пропонував йому переїхати жити в його будинок, однак син відмовляється. Сваряться мати з сином на пустому місці, чого саме він не знає, знає, що син не допомагає матері по господарству, з цього приводу у неї до нього є претензії.

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_1 є його подругою та він буває у неї в будинку, допомагає по господарству, знає відносини, які склалися між ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_2 . Так, він чув як ОСОБА_2 образливо із застосування нецензурної лайки ставиться до матері. Щоб син кидався на мати з кулаками він особисто не бачив.

Надані представником заявника копії медичної документації ,картки амбулаторно хворої ОСОБА_8 відповідно до яких з остання зверталася до лікаря невропатолога, не є беззаперечним доказом виникнення саме цієї хвороби внаслідок дій ОСОБА_9 .

З досліджених в судовому засіданні доказів убачається наявність конфлікту, неприязного відношення заінтересованої особи та заявника. Стосунки між сторонами напружені і неприязні.

Так ,наданий заінтересованою особою ОСОБА_9 до справи відеозапис із камери мобільного телефону , яким зафіксовані події у приміщенні квартири АДРЕСА_2 свідчить про наявність між заявником та заінтересованою особою неприязних стосунків та вбачається що конфлікти між ними виникають внаслідок обопільних дій.

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та знає відносини, які склалися між сином та матерію. Так, ОСОБА_2 ниде не працює, сидить дома та користується водою та світлом за які платить ОСОБА_1 . Про особисті стосунки між матерію та сином вона знає зі слів ОСОБА_1 . Сама вона чула, як син образливо ставиться до матері, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою. Зі слів сусідки вона знає, що ОСОБА_2 своїми діями доводить її до нервового зриву та не дає можливості нормально жити.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України),а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначає, що обставинами на підставі яких може бути виданий обмежувальний припис є: ризики продовження скоєння домашнього насильства; ризики повторного вчинення домашнього насильства; ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків; ризики смерті постраждалої особи.

Дослідженням наданих заявником ОСОБА_1 доказів встановлено, що доводи заявниці в частині застосування відносно неї домашнього насильства, а саме діяння психологічного насильства знайшли своє підтвердження, оскільки наявність конфлікту між сином та матерію , дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо продовження саме психологічного насильства, як форми домашнього насильства, є вірогідним.

А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав видачі обмежувального припису. Проте, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що строк дії обмежувального припису слід визначити у два місяці, що є достатнім для запобігання ризику продовження дій домашнього насильств та стимулювання учасників конфлікту до вирішення конфлікту між ними.

За таких підстав, заява ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючисьЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст.350-1-350-6,350-8 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Савельєв Ярослав Дмитрович, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Краматорське районне управління поліції ГУНП в Донецькій області про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк 2 місяці такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 метрів до: місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

У решті вимог ОСОБА_1 - відмовити

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повідомити про прийняте рішення Краматорський РУП ГУНП в Донецькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис - ОСОБА_2 , на профілактичний облік.

Суддя Краматорського міського суду К. С. Романенко