Справа № 454/2703/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у залі суду в місті Сокалі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -,

в с т а н о в и в:

В суд надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, яка мотивована наступним:

Позивач ОСОБА_1 , з 2014року проживала спільно з відповідачем без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання сторони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Після кількох років спільного проживания позивач дізналась що вагітна. ОСОБА_3 спершу прийняв це нормально, однак коли позивач перебувала на 7 місяці вагітності він її покинув та більше після цього не вертався. Перед народженням дитини позивач переїхала проживати до своїх батьків в АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син, ОСОБА_4 , про що видано свідоцтво про народження.

Однак Відповідач відмовився подати спільну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану для визначення його батьком сина ОСОБА_5 , запис про батька сина був здійснений зі слів позивача в порядку.

Незважаючи на все це. Відповідач не визнає себе батьком дитини та не бажає надавати матеріальну допомогу на у тримання дитини.

У зв`язку із цим, задля відновлення порушених прав спільної дитини позивач змушена звернутися в суд із позовом про встановлення батьківства, щоб дитина знала в майбутньому хто його реальний тато, та де він знаходиться.

Згідно свідоцтва про народження, батьком дитини записаний громадянин України ОСОБА_6 , запис про батька вчинено у відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України.

Факт проживання ОСОБА_2 разом зі матір`ю в період із 2014року до 2016 року можуть підтвердити свідки.

Більше того, позивач готова заявити у справі клопотання про призначення судові молекулярно-генетичної експертизи по визначенню батьківства, адже вона на 100% впевнена що батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_6 , відповідач по справі.

За таких підстав, враховуючи, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини.

У зв`язку із цим, вважає за необхідне стягнути з Відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дичину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не прибула, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, однак надав заяву в якій позовні вимоги визнає та просить задоволити.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 : у графі «мати» записано ОСОБА_1 , «батько» - ОСОБА_6 .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років

Як вбачається із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другоюстатті 122 СК Українивстановлено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Згідно ч. 1ст. 128 СК Україниза відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

У відповідності до ч. 1 ст.129СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно з п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей213,215ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд виходить зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином судом взято до уваги те, що сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставіст.128СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно дост.134СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів, у тому числі визнання відповідачем себе біологічним батьком, що також підтвердила і мати дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання батьківства, а тому позов ОСОБА_1 підставний і підлягає задоволенню в цій частині.

Також суд вирішив стягувати з ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 , (ін. НОМЕР_2 ), аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення із цим позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст.ст.7,10,12,13,258,263-265,268 ЦПК України, ст. ст. 128, 129 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Внести зміни до актового запису № 45 від 05.12.2016 року про народження ОСОБА_5 , який народився у селищі міського типу Добротвір Камянка-Бузького району Львівської області, в графі «батько» вказати « ОСОБА_2 » . ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України».

Стягувати з ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 , (ін. НОМЕР_2 ), аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ii. у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з цим позовом до суду 26.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук