Справа № 345/1847/21
Провадження № 2-н/345/291/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2021 р. м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ -

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст.ст.161, 167, 168, 170 ЦПК України, -

н а к а з у є:

ТзОВ «Івано-Франківськгаз Збут» звернулося до суду із заявою про стягнення із ОСОБА_1 5510,03грн. заборгованості за спожитий природний газ за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.5ст.165 ЦПК України у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, судом було зроблено запит до ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

З відповіді на запит Управління «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 06.05.2021 року, згідно адресних карток, які передані відповідно до Розпорядження міського голови №44 від 05.02.2016 року та згідно Бази обліку реєстрації у Калуській міській територіальній громаді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, боржник за адресою, за якою здійснено нарахування заборгованості, не зареєстрована.

Відповідно до п.1.1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року за № 2498 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу, типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи, а в пункті 1.3, зазначено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору.

До заяви про видачу судового наказу заявником долучено заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за адресою АДРЕСА_3 . Проте споживача, з яким укладено договір, неможливо однозначно ідентифікувати, оскільки вказано лише прізвище « ОСОБА_2 ».

Разом з тим, як було встановлено судом, місце проживання ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Доказів фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 із зазначенням періоду такого проживання та належним чином укладеного договору розподілу природного газу до матеріалів заяви долучено не було. Отже, суду не надано доказів, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання, наданих за адресою АДРЕСА_3 , вказаною у заяві про видачу судового наказу, або є власником будинку, якому надаються відповідні послуги з газопостачання.

За таких обставин суд не має можливості прийти до беззаперечного висновку про обов`язок боржника сплачувати за послуги з газопостачання за вказаною заявником адресою.

Відповідно до п.8 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.165,259,260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз Збут» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.8 частини першої ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя