Справа № 740/2092/21
Провадження № 2/740/844/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої - судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря Пулинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 до Лосинівської об`єднаної територіальної громади в особі Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок, разом з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , зокрема: - на 1/4 частку будинку, як за колишнім членом колгоспного двору, - на 1/4 частку, як на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на 1/8 частку будинку, як на спадкове майно після матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , - на 3/8 частки, як на спадкове майно після брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року у вказаному будинку, крім позивача, були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а отже майно колгоспного двору належало їм чотирьом на праві спільної сумісної власності.

З введенням в дію Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано, проте право власності на свої частки будинку члени колгоспного двору не зареєстрували та не отримали правовстановлюючі документи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/4 частку спірного будинку. Спадщину прийняв позивач, а дружина та син померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Спадщину після неї прийняли позивач та ОСОБА_4 , фактично успадкувавши по 1/8 частці вищевказаного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на 3/8 частки спірного будинку і спадщину після нього прийняв позивач.

Проте отримати у нотаріуса свідоцтва про прийняття спадщини на частки у зазначеному будинку позивач не має можливості з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оформити право власності на належну йому, як члену колгоспного двору, частку спірного будинку на даний час теж не може, оскільки реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачена. У зв`язку з цим, за захистом своїх прав змушений звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою від 16 квітня 2021 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання на 07 травня 2021 року.

У підготовче судове засідання сторони не з`явились.

Позивачем подано заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу в підготовчому судовому засіданні за його відсутності.

Представник відповідача Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що представник відповідача визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України та за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Довідкою КП «Ніжинське МБТІ» за № 474 від 31.07.2020 року (а.с. 18) підтверджується, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З довідки Лосинівської селищної ради Ніжинського району від 01.04.2021 р. № 85 (а.с. 17) вбачається, що станом на 15.04.1991 року в домоволодінні АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , а отже кожен з них, як член колгоспного двору, мав право на 1/4 частку вказаного будинку.

Копіями свідоцтв про смерть підтверджується, що батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , брат ОСОБА_4 24 вересня 2019 року (а.с. 8-10).

Згідно наданих Ніжинською районною державною нотаріальною конторою копій спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 . Таким чином позивач фактично успадкував 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 після смерті батька, 1/8 після смерті матері та 3/8 після смерті свого брата.

Як вбачається з копій спадкових справ, позивачу відмовлено нотаріусом у оформленні спадкових прав на частки спірного будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

У пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову про визнання права власності на будинок.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач має всі підстави, передбачені законодавством, для набуття права власності на житловий будинок, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР ( редакції 1963 року), ст. 392, 1261,1262, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 263 - 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на будинок, разом з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя В.Г. Пантелієнко