Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого - судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Рекуненко І.Р.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Коваленка В.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача - адвоката Железняка В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 , який в подальшому було уточено в редакції від 09.12.2020 року, до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що 05 лютого 199 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який 10 листопада 2005 року був розірваний. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що на даний час їх син навчається на 1 курсі на факультету економічної інформатики, денної форми навчання в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця та у зв`язку з цим син потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує заробітну плату, пенсію. Виходячи з вищенаведеного позивачка звертається д суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку )доходу), до досягнення сином 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін (а.с.37).

13 січня 2021 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 41-57).

18 січня 2021 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшов відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 58-64).

29 січня 2021 року до суду від третьої особи ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що він, ОСОБА_3 навчається в Харківському Національному економічному університеті, стипендії не отримує, так як навчається за платним Договором №2020.04.121.010.6.01.007 від 07.09.2020 року, оплата за навчання становить 78684,00 гривень, при цьому жодної копійки по оплаті за навчання його батько ОСОБА_2 не надає. З моменту досягнення повноліття батько припинив виплату коштів на його утримання. Також вказує, що його мати ОСОБА_1 сплачує за гуртожиток та несе інші витрати, такі як оплата додаткових курсів англійської мови, оплачує проїзд до Харкова, його харчування, купує одяг, взуття, несе додаткові витрати на навчання (канцелярські приналежності, підручники). Його мати сплатила 4750 гривень за екзамен для отримання міжнародного сертифікату ІЕLТS в Британському консульстві. Також третя особа вказує, що йому відомо що його батько являється пенсіонером та продовжує працювати на ПрАТ «ЗЗРК», окрім того він разом зі своєю дружиною займається підприємницькою діяльністю і вони мають у власності торговий павільйон на Дніпрорудненському міському ринку. У відзиві на позов відповідач вказує недостовірні відомості, що його сім`я утримується тільки за його кошти, проте в бюджет його сім`ї повинні включатись і кошти від підприємницької діяльності. Також відповідач вказується, що його кошти повністю витрачаються на утримання його сім`ї, але за свої кошти він придбав дорогий автомобіль для себе, при цьому вказує, що на сина у нього коштів недостатньо. Після розірвання шлюбу його матері та батька, він з ним не спілкувався і не займався його вихованням, тому отримуючи паспорт, він змінив своє прізвище на прізвище своєї матері « ОСОБА_1 ». Вказує, що вимоги матері є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Просить позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Справу розглянути без його участі (а.с. 89).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала уточнений позов в редакції від 09.12.2020 року, а також подану нею відповідь на відзив в редакції 16.01.2021 року. Просить заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, задовольнити у повному обсязі за підставами, викладеними в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Коваленко В.В. підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 .просить позов задовольнити у повному обсязі за підставами, викладеними в позовній заяві та відповідь на відзив від 16.01.2021 року.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав у повному обсязі, проти задоволення позову заперечував за підставами, викладеними у відзиві на позовну заяву в редакції від 18.01.2021 року. Просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. У відзиві відповідач зазначає, що він має постійну роботу та працює повний робочий день на ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», на посаді начальник дільниці. Його заробітна плата за останні півроку за вирахуванням податків складає близько 22000 гривень на місяць. Іншої роботи та інших заробітків (доходів) на цей час у нього не має. З 15.08.2009 року він перебуває в шлюбі з ОСОБА_6 , та мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Син ОСОБА_7 - інвалід з дитинства та перебуває на диспансерному обліку і на його довготривале лікування та постійні обстеження потрібні значні грошові кошти, які покриваються за рахунок його заробітку. Дружина ОСОБА_6 весь час зайнята доглядом за малолітніми дітьми, один з яких інвалід з дитинства, тому дружина не працює і не має самостійного доходу. Всі зазначені члени сім`ї перебувають на його утриманні. Також до кола його утриманців належить його рідна матір ОСОБА_9 , яка є непрацездатною, отримує незначну за розміром пенсію за віком в сумі 1712,00 грн. на місяць та інших доходів немає. Крім того, у його матері ОСОБА_9 діагностовано 27.12.2019 року низку захворювань серця, крім того має гіпертонічну хворобу II стадії; дисциркуляторну енцефалопатію 2-го ступеня; сухарний діабет 2-го типу, які потребують постійного лікування. Матеріальну допомогу він надає матері щомісячно. Також відповідач зазначає про стан свого здоров`я, вказуючи, що в період з 16.04.2020 року до 24.04.2020 року він проходив лікування в центрі ТОВ «Клініка Мотор Січ», де 17.04.2020 року була виконана операція та на даний час він продовжує лікування, окрім цього має інші захворювання, такі як гіпертрофія міокарда лівого шлуночка, хронічний парапроктит. Відповідач вказує, що стягнення ј частини його заробітку є надмірним, так як на його утриманні перебуває багато членів родини, і в нього не має можливості матеріально утримувати повнолітнього сина, який є фізично здоровим, а за наявності бажання, здатний додатково заробити грошові кошти для особистих потреб у вільний від навчання час.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Железняк В.К. заперечував щодо задоволення позову, підтримав раніше поданий відзив на позовну заяву в редакції від 18.01.2021 року. Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду був повідомлений судом своєчасно а належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, проте на адресу суду подані письмові пояснення ОСОБА_3 та в яких також викладено прохання третьої особи розглянути справу без його участі (а.с. 89), самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Коваленка В.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Железняка В.К., ознайомившись з письмовими поясненнями третьої особи ОСОБА_3 , дослідивши матеріали цивільної справи № 311/3300/20, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 05 лютого 1999 року перебували в шлюбі, який зареєстрований Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 16 та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_2 , виданий Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, де в графі батьком вказаний ОСОБА_2 , а матір`ю вказана ОСОБА_11 , копія якого в матеріалах справи (а.с.18).

10 листопада 2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис № 240. Та після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_11 не змінювала (а.с. 19).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , ОСОБА_11 25 грудня 2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , актовий запис № 180, та після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 , виданого Василівським районним відділом ДРАЦСу за актовим записом № 04 вбачається, що 12 лютого 2019 року ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив прізвище на « ОСОБА_3 , та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.24).

Відповідно до Договору № 2020.04.121.010.6..01.007 про надання освітніх послуг від 07.09.2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 навчається в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця на денній формі навчання, на факультеті «Економічної інформатики», за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», строк навчання «з 2020 року по 2024 рік», та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 25).

Згідно довідки № 341/2020, виданої Харківським національним економічним університетом імені Семена Кузнеця від 08.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається на 1-му курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, факультет «Економічної інформатики», денної форми навчання за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця. Зарахований з 15.09.2020 року за наказом № 839/13-С від 07.09.2020 року на навчання за кошти фізичної особи. Строк навчання в навчальному закладі до 30 червня 2024 року (а.с 26).

Відповідно до квитанцій №0.0..1 від 08.09.2020 року на суму 2080,00 грн., квитанції №0.0..1 від 24.11.2020 року на суму 4160,00 грн., квитанції № 0.0..1 від 08.09.2020 року на суму 19671,00 грн., вбачається, що платником коштів за призначенням платежу: «за гуртожиток», «за навчання», вказана « ОСОБА_1 », отримувачем коштів вказано «Харківський національний економічний університет», копії квитанцій містяться в матеріалах справи (а.с. 27).

Відповідно до роздруківки квитанцій, які долучені позивачем до позову, вбачається що ОСОБА_1 з 01.08.2020 року по 06.12.2020 рік систематично перераховувала кошти отримувачу платежу « ОСОБА_3 » (а.с.29-32).

Як вбачається з довідки № 95, виданої ОСББ «Дім на Березі» від 09.12.2020 року, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаються ОСОБА_12 , 1976 року народження, ОСОБА_1 - 1979 року народження, ОСОБА_3 2002 року народження, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.33).

Відповідно до довідки № 201, виданої Підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» від 23.12.2020 року, ОСОБА_2 працює на даному підприємстві на посаді начальника дільниці, та за період з 01 січня 2020 року по 31 грудень 2020 року отримано заробітну плату в загальному розмірі - 310 884,11 гривень, та копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 47).

Відповідно до довідки про доходи № 4951 5596 0492 1908, виданої на ім`я ОСОБА_2 , вбачається що останній перебуває на обліку в Василівському об`єднаному управлінні ПФУ в Запорізькій області і отримує пенсію за віком, та за період з 01 червня 2020 року по 31 листопада 2020 року загальна сума пенсії становить - 101 980,00 гривень (а.с.116).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї за № 91/61 від 24.11.2020 року, виданої Виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за адресою: АДРЕСА_2 , та до складу сім`ї входять зареєстровані особи: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 50).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

У пункті 2 постанови Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача та позивача, а також можливість відповідачем сплачувати аліменти. Та при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати усі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , який на теперішній час навчається у вищому навчальному закладі - в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця і потребує матеріальної допомоги, а батьки мають рівні обов`язки щодо останнього, а тому суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати певну матеріальну допомогу на утримання сина, який навчається на денній формі навчання.

Повнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 (позивачем у справі) та знаходиться на її утриманні, тому остання має право на отримання аліментів від відповідача ОСОБА_2 на утримання сина.

Відповідач ОСОБА_2 на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, отримує щомісячно заробітну плату, а також отримує пенсію за віком, групи інвалідності немає, жодних доказів обмеження працездатності ним не надано. Як встановлено судом, відповідач працює на ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» займає посаду начальник дільниці, отримує регулярний дохід у виді заробітної плати, що підтверджується Довідкою № 201 від 23.12.2020 року (а.с.47), також відповідач отримує пенсію за віком, про що свідчить надана ним довідка № 4951 5596 0492 1908, видана Василівським об`єднаним управлінням ПФУ в Запорізькій області (а.с.116) та суд вважає, що матеріальний стан відповідача дозволяє надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у вищому навчальному закладі.

Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням наданих сторонами доказів на підтвердження заявлених вимог та заперечень проти цих вимог, переконливість та достатність наданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років.

При цьому, суд вважає, що вказаний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього ОСОБА_3 , який навчається на 1 курсі Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця та платоспроможності відповідача ОСОБА_2 . При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 навчається на денній формі, у зв`язку з чим не взмозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, а також приймаючи до уваги ті обставини, що на утриманні відповідача ОСОБА_2 на теперішній час перебувають двоє малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від іншого шлюбу, та, враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача ОСОБА_2 , який працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, інвалідом не являється, та враховуючи ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , угоди про його матеріальне забезпечення між сторонами не досягнуто, внаслідок чого повнолітній ОСОБА_3 опинився у скрутному матеріальному становищі та самостійно забезпечувати належний матеріальний рівень для продовження навчання та здобуття освіти, гідного розвитку та існування на період навчання у обраному ним навчальному закладі, повнолітній ОСОБА_3 на теперішній час не в змозі, тому суд вважає за необхідне, з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача ОСОБА_16 позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, до закінчення ОСОБА_3 навчання у вищому навчальному закладі Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , саме в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

Крім того, до матеріалів позовної заяви позивачкою не надано та в судовому засіданні суду не доведено жодними належними та допустимими доказами на підтвердження тих обставин, що позивачем ОСОБА_1 та/або третьою особою на стороні позивача ОСОБА_3 вживалися будь-які заходи щодо одержання аліментів з відповідача ОСОБА_2 та добровільної ним сплати аліментів (письмові звернення до відповідача за місцем проживання, отримання ним допомоги; направлення відповідачу листів тощо), та неможливість їх одержання у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (приховування відповідачем місця проживання). Крім того повноліття ОСОБА_3 набув лише 26.12.2020 року. Тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів за минулий час, з дня подачі позову до суду 20 жовтня 2020 року, суд вважає необхідним відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2020 року становить 840.80 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.180-183,191,199,200 Сімейного кодексу України, ст.ст.9,12,13,76,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , працює начальником дільниці ПрАТ «ЗЗРК», реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 ) на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 ) аліменти в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 26 грудня 2020 року та до закінчення ОСОБА_3 навчання у вищому навчальному закладі Харківський Національний економічний університет імені Семена Кузнеця, тобто до 30 червня 2024 року, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , працює начальником дільниці ПрАТ «ЗЗРК», реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) - судовий збір в дохід держави в розмірі - 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено - 07 квітня 2021року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО