Справа № 541/996/21
Провадження № 2-з/541/30/2021
У Х В А Л А

11 травня 2021 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Ситник О.В. за участі секретаря судового засідання Калініченко Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, в якій просила: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок розташований по АДРЕСА_1 та заборонити приватному нотаріусу Ряжко Ользі Вікторівні вчиняти будь які нотаріальні дії по спадковій справі № 66786625 .

В обґрунтування заяви посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , якій заявниця приходиться дочкою . ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Ряжко О.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу до майна ОСОБА_3 . При зверненні до нотаріуса заявниці стало відомо , що 27.02.2020 року приватним нотаріусом Ряжко О.В. був засвідчений заповіт за № 65591143 на ім`я ОСОБА_2 , а 19.11.2020 року цим нотаріусом було відкрито спадкову справу № 66786625 . Заявниця вважає, що зазначений заповіт мати склала не розуміючи своїх дій і не могла ними керувати , оскільки мала психічні відхилення , лікувалась у лікаря психіатра . ОСОБА_1 повідомила суд , що їй стало відомо, що ОСОБА_2 має намір 17.05.2021 року отримати спадкові правовстановлюючі документи на спадковий будинок і відразу реалізувати своє право на відчуження його. При такій ситуації , вказує заявниця в разі задоволення її позову вона не зможе реалізувати своє право на спадщину і вважає, що забезпечення позову повинно бути накладенням арешту на будинок та забороною приватному нотаріусу Ряжко О.В. вчиняти будь які нотаріальні дії по спадковій справі № 66786625 .

Суд вивчивши матеріали заяви приходе до висновку , що заява підлягає задоволенню , оскільки заявниця ОСОБА_1 довела, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливить виконання рішення суду за її позовом про визнання заповіту недійсним ,який вона зобов`язалась подати до суду . Заявниця ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_3 , остання мала у власності нерухоме майно , яке є після її смерті спадковим , заявниця вказала що мати мала за життя психічні відхилення та лікувалась у лікаря і заповіт який склала на ім`я ОСОБА_2 може бути спірним та з такою вимогою має звернутись до суду , тому вимоги забезпечення позову є співмірними з майбутніми заявленими позовними вимогами та відповідають вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача , за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов до висновку про те, що вимоги заявниці стосовно забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок та забороною нотаріусу вчиняти будь які нотаріальні дії по спадковій справі є обґрунтованими, законними та співмірними із позовними вимогами, які заявник має намір заявити у позовній заяві, та з урахуванням того, що спір виник саме стосовно вказаного майна, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, при цьому заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Також суд зазначає , що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. До того ж заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють лише до ухвалення остаточного рішення в справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявниці щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності її вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149,150 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та заборонити приватному нотаріусу Ряжко Ользі Вікторівні ( м. Миргород вул. Гоголя № 64 приміщення 3 ) вчиняти будь які нотаріальні дії по спадковій справі № НОМЕР_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову несуть відповідальність , встановлену законом .

Встановити строк виконання ухвали до 17.05.2021 року .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: О. В. Ситник