ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2021 року

м. Харків

справа № 953/1772/20

провадження № 22-ц/818/1614/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

Суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: фізична особа - підприємець ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою адвоката Загорулька Євгена Олеговича, який діє в інтересах фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Зубом Г.А., -

в с т а н о в и в :

31.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просив стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на свою користь пеню в розмірі 472 153,20 грн та 50 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що 27.06.2019 року між сторонами укладено договір №9-268 на виготовлення та встановлення меблів, а саме кухонного гарнітуру: корпус -ДСП 18мм EGGER (Австрія), фасади -МДФ фарбований матовий, петлі BLUM (Австрія), направляючі ящики - ANTARO BLUM (Австрія), підйомники - Aventos BLUM, сушка - INOXA (Італія), лоток для приладів ORGA-LINE BLUM, без ручок (з Tip-On), електропривод на секції з посудомийкою; вартістю робіт 171 070 грн, зі строком виконання робіт до 30.09.2019 року та попередньою оплатою 119 749 грн. Останній день належного виконання відповідачем своїх обов`язків за вказаним договором спливав 30 вересня 2019 року, однак відповідач виготовив та закінчив встановлення меблів лише 31 грудня 2019 року. Строк прострочення виконання зобов`язання становить 92 календарних днів, а тому відповідач повинен сплатити позивачу неустойку в розмірі 472 153,20 грн. Вказані обставини також завдали позивачу моральну шкоду, оскільки останній планував переїхати до нової оселі та вести там нормальний побут, в якому не вистачало лише кухні з жовтня 2019 року. Дружина позивача на той час була вагітною та внаслідок вказаної бездіяльності позивач разом з дружиною проживали в будинку без кухні, а тому завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів - задоволено частково. Стягнуто з фізичної -особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 70 000 00 коп. Стягнуто з фізичної -особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень 00 коп. Стягнуто з фізичної -особи підприємця ОСОБА_2 на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 840 гривень 80 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ФОП ОСОБА_2 вчасно не виконав умови договору, що є підставою для стягнення пені у розмірі, передбаченому ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи, що розмір пені за прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань значно перевищує вартість замовлення, суд з урахуванням частини третьої статті 551 ЦК України зменшив розмір пені до 70 000 грн. Встановивши порушення прав позивача відповідачем, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Адвокат Загорулько Є. О., який діє в інтересах фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Зазначає, що позивачем вимога про визнання окремої частини правочину недійсною не заявлялась. Позивач не зазначав, а суд не встановив в чому полягає несправедливість та порушення рівності відповідальності сторін у договорі з огляду на те, що відповідальність споживача Договором взагалі не передбачено. Відсутні підстави вважати, що відповідальність виконавця порівняно з відповідальністю замовника є істотно меншою. Сторонами під час укладення Договору було визначено певний порядок, умови виплати та розмір пені, а тому підстав для стягнення пені, у порядку, визначеному частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», немає. ОСОБА_1 самостійно визначив умови і розмір відповідальності виконавця за прострочення. Отже, максимальний розмір відповідальності за Договором складає 4 406,76 грн (92*(119749*0,04%)). Дружина замовника не повернула підписаний Замовником екземпляр Договору, належний Виконавцеві, що унеможливило своєчасний початок робіт. Виконавцеві було надано екземпляр підписаний саме ОСОБА_3 , яка не є його стороною. Крім того, виготовлення меблів відбувалось на підставі зміненого за погодженням сторін в серпні 2019 року проекту. Неодноразово виконання робіт переносилось у зв`язку з тим, що Замовником не було перенесено труби та встановлено розетки таким чином, щоб було можливо виготовити меблі відповідно до проекту та з інших причин. Звертає увагу на відсутності порушення, вини та причинного зв`язку між моральною шкодою, завданою ОСОБА_4 та діями ОСОБА_2 . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на страждання своєї вагітної дружини - ОСОБА_3 , яка статусу учасника у справі не має, а розмір моральної шкоди нічим не обґрунтовано.

Адвокат Петрофанова К.Р., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до апеляційного суду надала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2020 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Зазначає, що позивач правильно застосував розрахунок пені у розмірі передбаченому законом. Суд першої інстанції не встановив жодних істотних обставини, які вплинули на невиконання відповідачем виготовлення та встановлення кухні, а лише вказав, що розмір пені перевищує розмір ціни договору, що не відповідає загальним засадам судочинства.

Рішення суду першої інстанції оскаржується адвокатом Загорульком Є. О., який діє в інтересах фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в частині задоволених позовних вимог, тому в частині залишених без задоволення позовних вимог апеляційним судом не переглядається.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 27 червня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір на покупку товарів №9-268 (далі - Договір), відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати послуги з виготовлення та встановлення меблів в наступній комплектації згідно ескізам: кухонний гарнітур: корпус -ДСП 18мм EGGER (Австрія), фасади -МДФ фарбований матовий, петлі BLUM (Австрія), направляючі ящики - ANTARO BLUM (Австрія), підйомники - Aventos BLUM, сушка - INOXA (Італія), лоток для приладів ORGA-LINE BLUM, без ручок (з Tip-On), електропривод на секції з посудомийкою.

Вартість замовлення за вказаним договором становить 171 070 грн (п.5 договору).

Готовність замовлення до установки з 16.09.2019 року по 30.09.2019 року (п. 6 договору).

Замовник оплатив виконавцеві на момент підписання договору аванс в розмірі 119 749 грн (п. 6 договору).

Пунктом 8 договору сторони передбачили, що терміни виконання замовлення можуть бути змінені за згодою сторін. У разі зміни термінів установки замовником, виконавець залишає за собою право призначити новий термін установки відповідно з графіком роботи фірми.

Згідно з пунктом 12 Договору у разі несвоєчасної поставки виконавець виплачує замовнику неустойку в розмірі 0,04 розміру авансового платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Законом України «Про захист прав споживачів» установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Аналізуючи підстави звернення до суду з указаним позовом, характер правовідносин, що виникли між сторонами, норми матеріального права, які їх регулюють, колегія суддів вважає, що оспорюваний правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Згідно з частинами першою, другою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на виконавцеві. Відповідно до вищезазначених норм Закону вина виконавця у неналежному виконанні зобов`язання презюмується. Вимоги споживача не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо виконавцем буде доведено, що недоліки у виконаних роботах або наданих послугах виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Відповідач не надав належних достовірних доказів поважності причин невиконання замовлення з 30 вересня 2019 року до 31 грудня 2019 року.

У статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним (частина третя статті 614 ЦК України).

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що встановлюючи у Договорі від 27.06.2019 року неустойку в розмірі 0,04 розміру авансового платежу за кожен день прострочення у разі несвоєчасної поставки відповідач обмежив свою відповідальність без врахування імперативної заборони, передбаченої частиною третьою статті 614 ЦК України.

Отже, до спірних правовідносин сторін слід застосовувати розмір пені, передбачений в частині п`ятій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Кількість днів прострочення з 1 жовтня 2019 року до 31 грудня 2019 року становить 92 дні. Вартість замовлення за Договором становить 171 070 грн. 3 % від 171 070 грн становить 5 132,1 грн. Отже, розмір неустойки за 92 дні становить 472 153,20 грн.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 551 ЦК України).

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що розмір нарахованої позивачем неустойки значно перевищує розмір збитків, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення її розміру на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, оскільки сума нарахованої пені за цей період значно перевищує розмір завданих позивачу збитків.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо неправомірності судового рішення в частині відшкодування моральної шкоди, з таких підстав.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди за невиконання умов договору.

Відомостей про те, що завдана позивачам моральна шкода була компенсована відповідачем добровільно грошима або в інший спосіб матеріали справи не містять.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Загорулька Євгена Олеговича, який діє в інтересах фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення. Касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 11 травня 2021 року