Справа №295/4716/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року м. Житомир

суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М. при секретарі судового засідання Ковальчук О.С., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу, визнання договорів недійсними, -

встановив:

У провадженні Богунського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу з ОСОБА_2 в сумі 40000 доларів США та визнання недійсними договорів дарування від 26.06.2013р., а саме будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На розгляд судді передали заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий № :07:026:0022 за адресою: АДРЕСА_2 . В обгрунтування заяви вказує, що спірні договори дарування укладені з метою невиконання зобов`язання за договором позики і уникнення відповідальності через звернення стягнення на майно в рахунок погашення боргу, тому просить накласти арешт на дане майно.

Одночасно вказує, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 23.01.2014р. уклав спадковий договір з ОСОБА_4 , за умовами якого після його смерті, будинок за адресою: АДРЕСА_1 переходить останньому.

Відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц.

Звертаючись до суду позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 40 000 доларів США за договором позики від 26.04.2012 року, та визнати недійсними договори дарування від 26.06.2013р., а саме будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який помер.

При оцінці обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, суд враховує, що заявником не доведено співмірності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам, та рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Таким чином, судом встановлено, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, зважаючи і на умови спадкового договору і часу необхідного для оформлення майна після смерті відповідача.

Крім того, позивачем не надано жодних належних в розумінні ст.. 77 ЦПК України доказів, що на момент розгляду заяви про забезпечення позову, майно на яке просить накласти арешт позивач, належало одному з відповідачів та його вартість становить 10 000 доларів США. саме на момент звернення з заявою про забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене та к еруючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, -

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.М. Зосименко