Справа № 308/1972/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Шатров В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в приміщенні суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

встановив:

16.02.2021 позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що її донька ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_3 від якого народила дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, видано свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 19.07.2012 про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис №831. Мати малолітньої дитини, тобто її донька перебуває під вартою на підставі ухали суду. Малолітня дитина проживає разом нею, крім того вона є опікуном її сестри ОСОБА_5 та брата ОСОБА_6 .

Батько малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , участі у вихованні доньки не приймає протягом тривалого періоду часу, здоров`ям її не цікавиться, аліментів не платить, іншої матеріальної допомоги не надає.

Службою у справах дітей Великоберезнянської РДА було обстежено умови проживання ОСОБА_3 . Під час обстеження вдома перебували його батьки з якими була проведена бесіда, в ході якої з`ясовано, що їх син, ОСОБА_3 , вже більше року перебуває на заробітках за кордоном. Періодично телефонує. Батьки повідомлені, що їх сина будуть позбавляти батьківських прав, вони не заперечують. Перед тим, як син поїхав на заробітки, в них була розмова щодо можливого позбавлення батьківських прав. ОСОБА_3 не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.

Дане питання 23.12.2020 року, розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини. Батько дитини не з`явився на засідання комісії, хоча йому було надіслано запрошення 18.12.2020 року № 920/23/02-19 за місцем реєстрації, що може свідчити про його байдуже ставлення до долі дитини. Заслухавши її думку та враховуючи той факт, що батько взагалі не спілкується з донькою та не утримує її протягом тривалого періоду часу, членами комісії було прийнято одноголосне рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідача батьківських прав за ухилення його від батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини..

Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом виклику останніх через вебпортал Судова влада України.

Представник третьої особи: Служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради Шатров В.В. в судовому засіданні, в інтересах малолітньої дитини, підтримав заявлені позивачкою позовні вимоги.

На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до наступного висновку.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини ОСОБА_2 , з`ясовано, що така народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками такої є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи вказаний позов, позивачка вказує на те, що мати малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час перебуває під вартою, а відповідач як батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що підтверджується поясненнями гр. ОСОБА_9 від 03.11.2020, поясненнями гр. ОСОБА_10 від 03.01.2020, характеристикою на ученицю 2-В класу ОСОБА_2 виданою Ужгородською загальноосвітньою школою І-ІІІ ст. №6 ім. В.С. Гренджі- Донського, листом служби у справах дітей Великоберезнянської РДА від 24.11.2020 за № 01-09/543, характеристикою по місцю проживання на ОСОБА_3 19.11.2020 року №1080 та актом обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 від 23.11.2020.

Вказана позиція позивача підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема:

Згідно пояснення гр. ОСОБА_9 від 03.11.2020 та ОСОБА_10 від 03.01.2020, малолітня ОСОБА_2 з березня 2020 проживає за адресою: по АДРЕСА_2 разом з бабусею ОСОБА_1 , сестрою ОСОБА_5 та братом ОСОБА_6 . З того часу, як дитина почала жити з бабусею, тато жодного разу не з`являвся.

Відповідно до характеристики родини наданої класним керівником учениці 2-В класу УЗОШ І-ІІІ ступенів №6 ім.В.С.Грунджі-Донського, при вступі в школу учениця ОСОБА_2 , проживала за адресою: АДРЕСА_3 , з матір`ю ОСОБА_4 , вітчимом ОСОБА_13 , з братами та сестрами, в кількості п`ять дітей. Мама дитини перебуває у декретній відпустці, не працює. Батько дитини повністю відсутній, знаходиться за кордоном, не відвідує донечку, не цікавиться її навчанням та вихованням, жодного разу не приводив дитину до школи, ніколи не відвідував батьківські збори.

Відповідно до характеристики Ужгородської ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 ім.В.С.Грунджі-Донського, ОСОБА_2 , з початку 2020 року проживає з бабусею ОСОБА_1 , так як мама знаходиться під слідством. Дитина зарекомендувала себе як дисциплінована учениця, допитлива, активна, фізично розвинена. Мати цікавилась навчанням дитини, була присутня на більшості батьківських зборах. Зараз виховує та підтримує зв`язок з школою та класним керівником її бабуся.

Відповідно до характеристики Великоберезнянської селищної ради, ОСОБА_3 за період проживання у АДРЕСА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, не схильний до конфліктів у відносинах зі знайомими та сусідами. Здатний прийти на допомогу іншим. Скарг на негідні вчинки з його боку у селищну раду не надходило, знайомі відгукуються про нього як про доброзичливого і товариської вдачі.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 23.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , з батьками ОСОБА_3 була проведена бесіда, в ході якої з`ясовано, що їх син, ОСОБА_3 , вже більше року перебуває на заробітках за кордоном. Періодично телефонує. Батьки повідомлені, що їх сина будуть позбавляти батьківських прав, вони не заперечують. Перед тим, як син поїхав на заробітки, в них була розмова щодо можливого позбавлення батьківських прав. ОСОБА_3 не заперечував проти позбавлення його батьківськи прав.

З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому №3/23/01-19 05.01.2021 вбачається, що орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років.

У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

При цьому Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року по справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) відзначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

Згідно з абзацу другого п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявна винна поведінка відповідача по відношенню до малолітньої дитини, що виразилась у його свідомому ухиленні від батьківських обов`язків по забезпеченню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчанні, підготовки до самостійного життя, матеріально її не забезпечує.

Таким чином, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батька, який свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язку стосовно дитини, суд приходить до переконання, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини.

Суд звертає увагу, що згідно з ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір є гарантованим. 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2021 року становить суму у 2395 грн.

За ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З огляду на вказане з відповідача підлягає стягнення аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16.02.2021 та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Судовий збір по справі складає 1816 грн. грн. за дві вимоги, заявлені позивачем, у відповідній частці щодо кожного з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 166, 180, 183, 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 141,ч. 4 ст. 206, ст. 263- 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно паспортних даних серії НОМЕР_2 , який виданий В.Березнянським РВ УМВС Україїни в Закарпатській області 15.06.1999, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) щодо малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно паспортних даних серії НОМЕР_2 , який виданий В.Березнянським РВ УМВС Україїни в Закарпатській області 15.06.1999, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (згідно паспортних засобів серії НОМЕР_3 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в сумі 1816 /тисячу вісімсот шістнадцять/ гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов