Справа № 368/19/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Трохименко Я.О.

представника заявника адвоката Філатової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику скаргу ОСОБА_1 дії та рішення державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у виконавчому провадженні №40374362, правонаступник стягувача ТОВ "Кредитні ініціативи",- ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою та просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Барановського Бориса Вікторовича від 14.03.2016 року про скасування постанови від 26.12.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 10.01.2020 про передачу виконавчого провадження № 40374362.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 10.01.2020 про прийняття виконавчого провадження № 40374362.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Василюшко Владислава Валентиновича від 23.10.2020 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 40374362 на підставі пункту 13 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати заходи примусового виконання судового рішення у виконавчому провадженні № 40374362 в порядку, встановленому ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Мотивував скаргу тим, що заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17.02.2012 року позовні вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ПРОМІНВЕСТБАНК» задоволено повністю, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (Відповідач-1, Позичальник), ОСОБА_2 (Відповідач-2, Поручитель), ОСОБА_3 (Віповідач-3, Поручитель) заборгованість за кредитним договором № КС-52/08 від 18.06.2008 року у загальній сумі 1 157 943,39 грн., з яких: 650 000,00 грн. прострочена сума боргу за кредитом;

339 949,68 грн. заборгованість по прострочених відсотках; 51 227,19 грн. пеня за простроченим кредитом; 42 053,79 грн. пеня за простроченими відсотками; 42 334,05 грн. інфляція за простроченими відсотками; 32 378,68 грн. інфляція за простроченим кредитом; 2 660,00 грн. - судові витрати.

Заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17.02.2012 у справі 2-238/11 набрало законної сили 28.02.2012 року, сторонами справи не оскаржувалось. На виконання заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області 26.03.2012 року видано виконавчий лист.

ОСОБА_3 , тобто солідарним боржником, отримано від ПАТ КБ ПРИВАТБАНК повідомлення про накладення арешту на його банківські рахунки згідно постанови від 10.12.2020 державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшко Владислава Валентиновича у виконавчому провадженні № 40374068, та 16.12.2020 його представником здійснено ознайомлення з матеріалами справи № 2-238/11 в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області.

16.12.2020 після ознайомлення представником ОСОБА_3 з матеріалами цивільної справи № 2-238/11, ОСОБА_1 стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження № 40374362, що здійснюється Подільським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2013 року з ідентифікатором доступу містилась в матеріалах цивільної справи № 2-238/11.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 2-238/11, виконавчий лист Кагарлицького районного суду Київської області, виданий 26.03.2012 року про примусове виконання судового рішення від 17.02.2012 року - відсутній.

Більш того, як свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від

23.10.2013 року, у виконавчому листі зазначено адресу Боржника - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , на яку надсилались всі документи виконавчого провадження.

Однак, зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2013 року (ймовірно і у виконавчому листі, достеменно Скаржнику невідомо за відсутності в матеріалах виконавчого провадження № 40374362 оригіналу виконавчого документу) адреса ОСОБА_1 ніколи не була та не є його адресою реєстрацій, проживання та/або перебування ані на час укладення Кредитного договору № КС-52/08 від 18.06.2008 року, ані на час розгляду цивільної справи № 2-238/11 в Кагарлицькому районному суді Київської області, на виконання заочного рішення від 17.12.2012 року видавався цей виконавчий лист.

Зазначене підтверджується як матеріалами цивільної справи, так і паспортом громадянина України, ОСОБА_1 , копія якого додається до скарги.

Отже, будь яких документів виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17.02.2012 року № 2-238/11 ОСОБА_1 не отримувалось.

Саме з 16.12.2020 ОСОБА_1 дізнався про те, що його права порушені Подільським РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), яким здійснюється примусове виконання заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17.02.2012 року № 2-238/11 у виконавчому провадженні № 40374362, відкритого на підставі виконавчого листа від 26.03.2013 року у справі №2-238/11.

Отже, саме з 16.12.2020, на переконання ОСОБА_1 , розпочинається перебіг десятиденного строку, передбаченого ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" п.а) ч.1 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, яким встановлено строк на звернення до суду із скаргою на рішення, дії та бездіяльність виконавця з моменту, коли особа дізналась про порушення своїх прав та свобод та закінчується 26.12.2020 (вихідний - субота).

ОСОБА_1 вважає, що виконавче провадження № 40374362 було відкрите не за підвідомчістю виконання, виконавчий лист від 26.03.2012 поданий поза межами строку встановленого для його пред`явлення, здійснюється виконавцем за відсутності оригіналу виконавчого документа.

Так, на виконання заочного рішення Кагарлицьким районним судом Київської області

26.03.2012 було видано три виконавчі листи про стягнення заборгованості за рішенням суду від

17.02.2012 з кожного з Відповідачів окремо, що підтверджується матеріалами справи № 2- 238/11. Виконавчі листи були видані саме 26.03.2012 року, а не

26.03.2013 року, як про це зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження № 40374362.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату видачі виконавчого листа 26.03.2012 року) було встановлено, що виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання протягом року. При цьому, строк виконання судового рішення обчислювався з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Виходячи з того, що заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області набрало законної сили 28.02.2012, річний строк пред`явлення його до виконання закінчився 28.02.2013 року.

Отже, виконавчий лист № 2-238/11 виданий Кагарлицьким районним судом Київської області 26.03.2012 року міг бути пред`явлений до виконання до 28.02.2013 року, тобто протягом року після набрання заочним рішенням від 17.02.2012 року законної сили.

Натомість, як свідчить інформація з Автоматизованої системи виконавчого провадження за ідентифікатором пошуку та матеріали виконавчого провадження № 40374362, останнє було відкрите посадовою особою Подільського РВ ДВС 23.10.2013 року на підставі заяви стягувача ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», поданої до виконавчої служби 23.10.2013 разом із виконавчим листом № 2-238/11 від 26.03.2013 року. Зазначене свідчить про незаконне відкриття посадовою особою Подільського РВ ДВС виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 40374362, оскільки:

станом на дату відкриття виконавчого провадження № 40374362 (23.10.2013) річний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа від 26.03.2012 - сплив 28.02.2013 (один рік з дня набрання рішенням законної сили);

станом на дату відкриття виконавчого провадження № 40374362 (23.10.2013) Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 2-238/11 не постановлювалась ухвала про поновлення строків на пред`явлення виконавчого документу до виконання;

адреса, зазначена у постанові від 23.10.2013 про відкриття виконавчого провадження № 40374362 не є адресою реєстрації місця проживання/перебування або фактичного місцезнаходження (проживання) ОСОБА_1 ;

- виконавчі дії у виконавчому провадженні № 40374362 здійснюються без відновлення виконавчого провадження та без наявності оригіналу виконавчого листа.

згідно наявної інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження, 26.12.2015 державним виконавцем Барановським Борисом Вікторовичем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на час здійснення виконавчої дії.

Надалі, 14.03.2016 року, цим же державним виконавцем Барановським Борисом Вікторовичем скасовано виконавчу дію - повернення виконавчого документу стягувачу без зазначення підстав такого скасування з посиланням на відповідну норму закону, якою передбачено можливість скасування постанови про повернення виконавчого документу саме державним виконавцем, а не начальником відділу державної виконавчої служби. При цьому, ані АСВП ані копії матеріалів виконавчого провадження № 40374362 не містять в собі постанови від 14.03.2016, наявний лише запис про скасування постанови від 26.12.2015.

Проте, відповідно до ч. З ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на 14.03.2016) державний виконавець не наділений був правом на самостійне скасування своєї ж постанови (помилка виконавця), а лише мав право на виправлення помилок, допущених у процесуальному документі, винесеному у виконавчому провадженні, а також на виправлення граматичних та арифметичних помилок з одночасним винесенням про це відповідної постанови, що свідчить про протиправність дій державного виконавця Подільського РВ ДВС по винесенню постанови від 14.03.2016 про скасування постанови від 26.12.2015 року.

Скаржник звертає увагу Суду, що незаконність постанови державного виконавця від 14.03.2016 про скасування постанови від 26.12.2015 призвела до подальших незаконних дій виконавця у виконавчому провадженні з огляду на наступне.

10.01.2020, відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 4075/5 від 19.12.2019, виконавче провадження №40374362 було передано до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким наразі і здійснюються виконавчі дії по примусовому виконанню судового рішення від 17.12.2012.

Однак, після повернення виконавчого документу стягувачу на підставі постанови від 26.12.2015 та скасування цієї постанови 14.03.2016, виконавче провадження повинно було бути відновлено в порядку, передбаченому ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 року), або ж відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий на сьогодні редакції.

Пунктом 13) частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом з 05.10.2016) встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі непред`явлення виконавчого документу за відновленим виконавчим провадженням у строки, передбачені статтею 41 цього Закону.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Аналогічні положення містив в собі Закон України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній до 05.10.2016 року, а саме п. 13) ч. 1 ст. 49 щодо закінчення виконавчого провадження з підстав непред`явлення виконавчого документу за відновленим виконавчим провадженням та ст. 51 - щодо підстав відновлення виконавчого провадження та строків пред`явлення виконавчого документу.

Позаяк, здійсненню виконавчих дій у виконавчому провадженні після повернення виконавчого документу стягувачу та скасування в подальшому постанови про повернення ВД, передує процедура відновлення виконавчого провадження та пред`явлення стягувачем до виконавця виконавчого документу до виконання.

Відсутність в матеріалах виконавчого провадження оригіналу виконавчого документу унеможливлює як відновлення виконавчого провадження, так і вчинення будь яких виконавчих дій по примусовому виконанню судового рішення, оскільки відсутній виконавчий документ (виконавчий лист) на підставі якого здійснюється примусове виконання судового рішення.

Отже, будь-які дії у виконавчому провадженні № 40374362 без відновлення виконавчого провадження в порядку, визначеному ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції), або ж в порядку, визначеному ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016) - є незаконними через те, що виконавцями не було отримано оригінал повернутого виконавчого листа Стягувачу на підставі постанови від 26.12.2015 року.

Не отримавши від стягувана оригіналу виконавчого листа із заявою про примусове виконання судового рішення, посадова особа державної виконавчої служби зобов`язана була закінчити виконавче провадження в силу вимог пунктом 13 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції після 05.10.2016 якщо б такі дії були вчинені державним виконавцем після 05.10.2016) або ж вимог пункту 13 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 якщо б такі дії були вчинені державним виконавцем до 05.10.2016). Натомість, посадовою особою державної виконавчої служби без отримання оригіналу виконавчого документу всупереч положенням ст. ст. 18, 41 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції продовжується примусове виконання судового рішення у виконавчому провадженні № 40374362.

За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що виконавче провадження здійснюється незаконно, виконавчий документ (лист) виданий 26.03.2012 на примусове виконання заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17.12.2012 у справі № 2-238/11 не підлягає виконанню у примусовому порядку.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Філатова Т.М. в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задоволити.

Представник Подільського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився.

Представник правонаступника стягувача ТОВ "Кредитні ініціативи" повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17.02.2012 року позовні вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ПРОМІНВЕСТБАНК» задоволено повністю, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (Відповідач-1, Позичальник), ОСОБА_2 (Відповідач-2, Поручитель), ОСОБА_3 (Віповідач-3, Поручитель) заборгованість за кредитним договором № КС-52/08 від 18.06.2008 року у загальній сумі 1 157 943,39 грн., з яких: 650 000,00 грн. прострочена сума боргу за кредитом; 339 949,68 грн. заборгованість по прострочених відсотках; 51 227,19 грн. пеня за простроченим кредитом; 42 053,79 грн. пеня за простроченими відсотками; 42 334,05 грн. інфляція за простроченими відсотками; 32 378,68 грн. інфляція за простроченим кредитом; 2 660,00 грн. - судові витрати.

Заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17.02.2012 у справі 2-238/11 набрало законної сили 28.02.2012 року, сторонами справи не оскаржувалось. На виконання заочного рішення Кагарлицьким районним судом Київської області

26.03.2012 було видано три виконавчі листи про стягнення заборгованості за рішенням суду від 17.02.2012 з кожного з Відповідачів окремо, що підтверджується матеріалами справи № 2- 238/11.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження за ідентифікатором пошуку та матеріали виконавчого провадження № 40374362, останнє було відкрите посадовою особою Подільського РВ ДВС 23.10.2013 року на підставі заяви стягувача ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», поданої до виконавчої служби 23.10.2013 разом із виконавчим листом № 2-238/11 від 26.03.2012 року.

14.03.2016 року, цим же державним виконавцем Барановським Борисом Вікторовичем скасовано виконавчу дію - повернення виконавчого документу стягувачу без зазначення підстав можливості скасування постанови про повернення виконавчого документу саме державним виконавцем, а не начальником відділу державної виконавчої служби.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на 14.03.2016) державний виконавець не наділений був правом на самостійне скасування своєї ж постанови (помилка виконавця), а лише мав право на виправлення помилок, допущених у процесуальному документі, винесеному у виконавчому провадженні, а також на виправлення граматичних та арифметичних помилок з одночасним винесенням про це відповідної постанови, що свідчить про протиправність дій державного виконавця Подільського РВ ДВС по винесенню постанови від 14.03.2016 про скасування постанови від 26.12.2015 року.

Ухвалою суду від 8.07.2015 року замінено сторону у виконавчому провадженні з стягувача Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ТОВ "Кредитні ініціативи".

22.01.2020, відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 4075/5 від 19.12.2019, виконавче провадження №40374362 було передано до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким наразі і здійснюються виконавчі дії по примусовому виконанню судового рішення від 17.12.2012.

Заявником отримано від ПАТ КБ ПРИВАТБАНК повідомлення про накладення арешту на його банківські рахунки згідно постанови від 23.10.2020 державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василюшко Владислава Валентиновича у виконавчому провадженні № 40374062.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 року), контроль за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішення має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину) , винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Пунктом 5 частини 1 статті 449 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи і цей строк подачі скарги до суду заявником дотримано, так як скаргу до суду подано 15.01.2021 року, а про порушення прав заявник дізнався 16.12.2020 року.

Слід визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Барановського Бориса Вікторовича від 14.03.2016 року про скасування постанови від 26.12.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу, так як постановою порушуються права заявника у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 19 ч.1 п.1 ЗУ « Про виконавче провадження» станом на 14.03.2016 року примусове виконання рішення суду здійснюється не за заявою стягувача про це та без виконавчого листа після винесення 26.12.2015 державним виконавцем Барановським Борисом Вікторовичем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» яка не оскаржена заявником і не скасована правомочним органом, а тому є правомірною і підлягає виконанню. Також визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Совенко Віти Миколаївни від 10.01.2020 про передачу виконавчого провадження. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Совенко Віти Миколаївни від 10.01.2020 про прийняття виконавчого провадження. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Василюшко Владислава Валентиновича від 23.10.2020 року про арешт коштів боржника . В задоволенні скарги в частині вимог про зобов`язання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 40374068 на підставі пункту 13 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» відмовити , так як виконавче провадження не відновлювалось відповідно до ст.41 ЗУ « Про виконавче провадження « та відмовити про зобов`язання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати заходи примусового виконання судового рішення у виконавчому провадженні № 40374068 в порядку, встановленому ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» , так як державний виконавець не виносив постанови про повернення виконавчого документа до суду, а виносив про повернення стягувачу.

Відповідно до ст. 41 ЗУ « Про виконавче провадження « передбачено:

1. У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання, так як державний виконавець не виносив постанови про повернення виконавчого документа до суду, а виносив про повернення сягувачу.

2. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу не визнана судом незаконною і не скасована в установленому законом порядку, а тому є помилковим посилання заявника про відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 40 ЗУ « Про виконавче провадження « передбачено:1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконанн ярішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Керуючись ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України», п.13) ч. 1 ст. 39, ст. ст. 40, 41, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

ухвалив:

Скаргу задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Барановського Бориса Вікторовича від 14.03.2016 року про скасування постанови від 26.12.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 10.01.2020 про передачу виконавчого провадження № 40374362.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 10.01.2020 про прийняття виконавчого провадження № 40374362.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Василюшко Владислава Валентиновича від 23.10.2020 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ).

В задоволенні скарги в частині вимог про зобов`язання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 40374362 на підставі пункту 13 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та про зобов`язання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати заходи примусового виконання судового рішення у виконавчому провадженні № 40374362 в порядку, встановленому ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». - відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали буде виготовлено 05.05.2021 року.

Суддя: В.І. Кириченко