Справа № 297/2233/20
28 квітня 2021 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Берегівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини та звільнення від сплати аліментів,
Адвокат Шалапаюк В.Л., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Берегівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та звільнення від сплати аліментів призначених рішенням суду від 25.05.2020 року.
Позов мотивований тим, що позивач та відповідач познайомилися влітку 2016 року і через невеликий проміжок часу, у серпні 2016 року, відповідачка повідомила позивача, що вона вагітна. Між сторонами виникли тісні соціально-побутові взаємозв`язки, вони почали проживали у цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка народила дитину ОСОБА_3 та оскільки позивач та відповідачка не перебували у шлюбі між собою, то позивач подав до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання ним батьківства стосовно дитини, так як на той момент вважав себе батьком дитини та не знав всієї правди про відповідачку.Весь цей час протягом вагітності відповідачки та після народження дитини, сторони проживали разом з мамою позивача у належному їй будинку, за адресою АДРЕСА_1 . Протягом часу спільного проживання сторін позивач, як міг дбав про добробут родини, піклувався про неї. Значну допомогу у вихованні та утриманні дитини надавала мати позивача, яка фактично більшість часу займалася доглядом за нею, оскільки відповідачка дуже часто залишала дитину на неї на тривалий час.Однак, з часом стосунки сторін почали погіршуватися, відповідачці стало нудно жити з позивачем, вона бажала по іншому проводити вільний час, приділяючи більше уваги своїм власним потребам, а не потребам родини. Через такі непорозуміння між сторонами почали виникати часті сварки, що в кінцевому результаті призвело до припинення спільного проживання та фактичних шлюбних відносин сторін.У травні 2018 року відповідачка зібрала речі та поїхала жити до свого нового хлопця в Угорщину, залишивши однорічну дитину на спільне виховання позивача та його матері-інваліда. На початку вересня 2018 року відповідачка повернулася в Україну, прийшла до будинку позивача, забрала дитину та сказала що більше не мас наміру спілкуватися та жити з ним. З цього часу позивач та його мати не мали будь-якої можливості спілкуватися з дитиною, оскільки відповідачка чинила їм у цьому перешкоди, не дозволяючи бачитись з нею.
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області по справі №297/504/20 від 20.05.2020 року частково задоволено вимоги відповідачки ОСОБА_2 та стягнуто з позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмір 1200 грн. щомісячно, починаючи з 04.03.2020 року і до повноліття дитини.

Нещодавно позивач знайшов серед речей відповідача, які вона залишила в будинку його матері після свого від`їзду, документ - індивідуальну карту вагітної та породіллі відповідачки та дослідивши даний документ позивач для себе дізнався, що відповідачка на момент взяття її на облік у лікарні як вагітної, що відбулось 08.08.2016 року, вже перебувала на 11 тижні вагітності та провівши нескладні математичні підрахунки він зрозумів, що на момент їхнього знайомства вона перебувала вже на 2 місяці вагітності, хоч на момент їхнього знайомства він не знав про цей факт, а будь-яких зовнішніх проявів її вагітності ще не було помітно.Відповідачка пояснювала йому народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 ніби то як передчасне, на 7 місяці і таким чином вона намагалася приховати свою вагітність та її перебування вже на 2 місяці вагітності на момент їхнього з позивачем знайомства. Ці обставини викликали у позивача обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві відносно дитини, які можуть бути підтверджені чи спростовані, виключно проведенням судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, оскільки в поза судовому порядку йому не вдалось домовитись з відповідачкою про проведення відповідного медичного дослідження на предмет його батьківства стосовно дитини.

У зв`язку з цим, представник просив виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька дитини з актового запису про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного виконавчим комітетом Запсонської сільської ради Берегівського району Закарпатської області 27.03.2017 року, актовий запис №2, та звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області по справі №297/504/20 від 20.05.2020 року.

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 29.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження на 23.11.2020 року (а.с. 40-41).

Ухвалою суду від 23.11.2020 року клопотання представника позивача - адвоката Шалапаюк В.Л. було задоволено. Призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Берегівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини та звільнення від сплати аліментів, судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. Зупинено провадження у цивільній справі на час проведення експертизи (а.с. 48-50).

03 березня 2021 року судом отримано висновок експерта №5 від 27.01.2021 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи (58-64).

Ухвалою суду від 04.03.2021 року поновлено провадження у справі та підготовче засідання по справі призначено продовжити 22 березня 2021 року (а.с. 67).

Ухвалою суду від 22.03.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 07 квітня 2021 року (а.с. 75-76).

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, представник подав заяву згідно якої просив провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 95).

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Берегівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання також не з`явився, подав заяву про проведення засідання без участі третьої особи (а.с. 87).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву не подала.

У зв`язку з цим, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини.

Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження.

Так, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.03.2017 року, дитина ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 від батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 (а.с. 10).

Крім того, встановлено, що сторони на момент народження дитини не перебули та на даний час не перебувають у шлюбі.

За змістом ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Як випливає з роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно висновку експерта №5 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові від 27.01.2021 року, виконаного на підставі ухвали суду, молекулярно-генетичним аналізом ДНК було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 59-64).

Отже, кровне споріднення між особою, записаною батьком - ОСОБА_1 і дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутнє.

Таким чином, позов ОСОБА_1 в частині виключення запису про нього, як батька дитини з актового запису про народження дитини, є підставним та підлягає задоволенню.

Щодо іншої позовної вимоги про звільнення від сплати аліментів, суд констатує наступне.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області по справі №297/504/20 від 20.05.2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, частково задоволено вимоги відповідачки ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 04 березня 2020 року і до повноліття дитини (а.с. 13-14).

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом III Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає.

Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо).

За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює.

Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів, першочергово, дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи.

За таких обставин, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми частини 2 статті 197 СК України.

До такого висновку Верховний Суд прийшов в постанові від 15.05.2019 року у справі №511/219/18.

Враховуючи те, що виключення відомостей про батька ОСОБА_1 є обставиною, яка припиняє обов`язок утримувати дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позов в частині звільнення від сплати аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області по справі №297/504/20 від 20.05.2020 року, є обґрунтованим та підлягає задоволенню також.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно до ч.1, п.3 ч.2 та пп.1 і 2 ч.3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з даним позовом до суду в розмірі 1681,60 грн. (а.с. 36).

Крім того, з відповідачки підлягають стягненню витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 4499,90 грн. (а.с. 65).

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин 1, 2 і 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, згідно акту прийому-передачі послуг від 06.04.2021 року, наданого представником Шалапаюк В.Л. , загальна вартість наданих послуг адвоката становить 3500 грн., що підтверджується і копією квитанції №50 від 06.04.25021 року (а.с. 81,82).

Отже, проаналізував наданий акт прийому-передачі послуг, та вищенаведені норми законодавства, суд вважає розмір витрат понесених позивачем у даному випадку витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на підготовку позову, клопотання у даній справі, є співмірними із складністю даної категорії справ та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг.

Тому з врахування наведеного та згаданих норм закону, суд приходить до висновку, що з відповідачки в користь ОСОБА_1 слід стягнути 3500 гривень витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137,141, 263, 265, 273 ч. 4, 280, 281, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 125, 126, 136, ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

рішив:

Позов задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , як батька дитини з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного виконавчим комітетом Запсонської сільської ради Берегівського району Закарпатської області 27.03.2017 року, актовий запис №2.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 25.05.2020 року по справі №297/504/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок, витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 4499 (чотири тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 90 копійок та витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Копію рішення надіслати Берегівському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Берегівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Гал Л. Л.