Справа № 336/6708/20
Провадження № 2/336/888/2021
У Х В А Л А

16 квітня 2021 р.

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакомка 2010») про припинення порушення прав інтелектуальної власності та заборону вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

11.11.2020 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про припинення порушення прав інтелектуальної власності та заборону вчинення певних дій.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2020 р. було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, якою: до набрання рішенням суду законної сили накладено арешт на засоби виробництва (зокрема, насіння очисна-сортувальна машина «Гігант», машина для поліровки насіння соняшника МП-1, вібродозатор інспекційний, вібродозатор переборочний, піч сушильно-жарочна з конвеєром універсальним, апарат фасувально-пакувальний для харчових продуктів ФУАХП «Автомат ОД-65», машина охолодження КСО-3000/0,6, піч сушильно-жарочна ПСЖ-18БД), що належать ОСОБА_2 , сировину та матеріали для фасування продукції з позначенням «Лускунчик-Смакунчик», які використовує у своїй діяльності ФОП ОСОБА_2 та виготовляє ТОВ «СІІД ТРЕЙД», за адресою: м.Запоріжжя, вул. Кольорова, 3, м.Запоріжжя, вул. Скворцова, 245 та заборонено ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 вводити в цивільний обіг (в тому числі, продавати, міняти, пропонувати до закупівлі за результатами закупівельної процедури, вчиняти інші дії, спрямовані на реалізацію) на території України товари, марковані позначенням у вигляді напису «ЛУСКУНЧИК- СМАКУНЧИК», яке є схожим з торговельною маркою за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.11.2010 р., зареєстрованої для товарів 29 класу МКТП; до набрання рішенням законної сили накладено арешт на товари виробництва ФОП ОСОБА_2 , марковані позначенням у вигляді напису « ОСОБА_4 », яке є схожим з торговельною маркою за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.11.2010р., зареєстрованою для товарів 29 класу МКТП та заборонено реалізацію продукції з позначенням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », виробленої ФОП « ОСОБА_2 насутпним особам: ФОП ОСОБА_2 за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та ФОП ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2020 р. скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2020 р. у цивільній справі № 336/6708/20, провадження № 3511/2020.

15.01.2021 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить заборонити ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 вводити в цивільний обіг (в тому числі виготовляти, продавати, міняти, пропонувати до закупівлі за результатами закупівельної процедури, вчиняти інші дії, спрямовані на реалізацію) на території України товари, марковані позначенням у вигляді напису « ОСОБА_4 », яке є схожим з торгівельною маркою за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.11.2010 р., зареєстрованої для товарів 29 класу МКТП.

Ухвалою від 18.01.2021 р. заяву ОСОБА_1 від 15.01.2021 р. про забезпечення позову задоволено. До набрання рішенням суду законної сили заборонено ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 вводити в цивільний обіг (в тому числі виготовляти, продавати, міняти, пропонувати до закупівлі за результатами закупівельної процедури, вчиняти інші дії, спрямовані на реалізацію) на території України товари, марковані позначенням у вигляді напису « ОСОБА_4 », яке є схожим з торгівельною маркою за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.11.2010р., зареєстрованої для товарів 29 класу МКТП.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17.03.2021 р. частково задоволено скаргу ФОП ОСОБА_2 , скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.01.2021 р., справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя 24.03.2021 р.

У періоди з 24.03.2021 р. по 26.03.2021 р. справа не розглядалась через перебування судді у щорічній відпустці, 27 та 28.03.2021 р. вихідні дні, в період з 30.04.2021 р. по 07.04.2021 р. перебування в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні у складі колегії суддів.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2020 р. було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, якою, зокрема: заборонено ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 вводити в цивільний обіг (в тому числі, продавати, міняти, пропонувати до закупівлі за результатами закупівельної процедури, вчиняти інші дії, спрямовані на реалізацію) на території України товари, марковані позначенням у вигляді напису «ЛУСКУНЧИК- СМАКУНЧИК», яке є схожим з торговельною маркою за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.11.2010 р., зареєстрованої для товарів 29 класу МКТП.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2020 р. скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2020 р. у цивільній справі № 336/6708/20, провадження № 3511/2020.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.01.2021 р. було задоволено заяву ОСОБА_1 від 15.01.2021 р. про забезпечення позову, якою було заборонено ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 вводити в цивільний обіг (в тому числі виготовляти, продавати, міняти, пропонувати до закупівлі за результатами закупівельної процедури, вчиняти інші дії, спрямовані на реалізацію) на території України товари, марковані позначенням у вигляді напису « ОСОБА_4 », яке є схожим з торгівельною маркою за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.11.2010р., зареєстрованої для товарів 29 класу МКТП.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20.01.2021 р. було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2021 р. та в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено в повному обсязі.

Таким чином, судом апеляційної інстанції, після постановлення ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.01.2021 р., було прийнято рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , в тому числі, в частині вимог, які заявлені 15.01.2021 р. та є тотожніми вимогам, викладеним в заяві про застосування заходів забезпечення позову від 13.11.2020 р.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову від 15.01.2021 р. суд дійшов висновків, що відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Ст.150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому (п.4 Постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 Пленум Верховного Суду України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що "конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача".

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову ОСОБА_1 у поданій заяві зазначає, що вона не надавала жодних дозволів та не укладала ліцензійних договорів про надання невиключної ліцензії на використання знака для товарів і послуг з відповідачами на використання торговельної марки «Лускунчик Смакунчик», а тому таке використання є незаконним та порушує її права на вказаний об`єкт інтелектуальної власності, що в подальшому може призвести до ускладнення виконання рішення суду чи взагалі унеможливить його виконання.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Предметом позову в даній цивільній справі заявлено припинення порушення прав інтелектуальної власності використання знаку для товарів і послуг № НОМЕР_1 . В якості фактів використання було зазначено використання торговельної марки «Лускунчик Смакунчик» на упаковці насіння соняшникового, смаженого.

З наведеного вище вбачається, що позивач фактично просить задовольнити позовні вимоги і заборонити використовувати знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 .

Заявляючи заяву про забезпечення позову, якою позивач просить заборонити відповідачам вводити в цивільний обіг ( в тому числі, продавати, міняти, пропонувати до закупівлі за результатами закупівельної процедури, вчиняти інші дії, спрямовані на реалізацію) на території України товари, марковані позначенням у вигляді напису « ЛУСКУНЧИК-СМАКУНЧИК», яке є схожим з торговельною маркою за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.11.2010 року, зареєстованої для товарів 29 класу МКТП, ОСОБА_1 не навела мотивів, в чому схожість та відміність торговельної марки за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.11.2010 року, зареєстрованої для товарів 29 класу МКТП з іншим знаком для товарів і послуг № НОМЕР_2 , яку має право використовувати ФОП ОСОБА_2 відповідно до ліцензійного договору від 01.07.2017 року.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено рівноцінності заходу забезпечення позову змісту заявлених вимог та існування реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому наявні підстави для залишення заяви без задоволення.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 22 квітня 2021 року.

Суддя О.В.Дмитрюк