РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/400/21

2/609/259/2021

06 травня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

за участі:

секретаря судового засідання Аніпчук В.Р.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно, учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька - ОСОБА_3 .

2. Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із:

- права власності на землю, яка знаходиться на території Іловицької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 3,03 га., у тому числі: 1,1479 га. кадастровий номер :01:001:0616; 0,6099 га. кадастровий номер :01:001:0617; 0,9783 га. кадастровий номер :01:001:0619; 0,2877 га. кадастровий номер :01:001:0618, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право власності на землю серії Р2 №702349 виданого 15.04.2003 року Іловицькою сільською радою Шумського району Тернопільської області;

- майнового паю на суму 1628 грн., право власності на який посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ТР-ХVII № 015835 від 09.04.2002р.

Як стверджує позивач, спадщину після смерті померлого він прийняв у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день смерті батька постійно проживав з ним в одному господарстві.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не підтвердив постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за ним, як спадкоємцем по закону, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_3 .

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 06 травня 2021 року.

4. В судове засідання сторони не з`явилися, однак через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Відповідно до ст. 211 ЦПК України , учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

7. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 26.09.2006р. Іловицькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мала Іловиця Шумського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 3.

8. Померлому належало майно, що складається із:

- права власності на землю, яка знаходиться на території Іловицької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 3,03 га., у тому числі: 1,1479 га. кадастровий номер :01:001:0616; 0,6099 га. кадастровий номер :01:001:0617; 0,9783 га. кадастровий номер :01:001:0619; 0,2877 га. кадастровий номер :01:001:0618, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю виданого громадянину України серії Р2 №702349 виданого 15.04.2003 року Іловицькою сільською радою Шумського району Тернопільської області;

- майнового паю на суму 1628 грн., право власності на який посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ТР-ХVII № 015835 від 09.10.2002р.

9. Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 04.08.1979р. Іловицькою сільською радою, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іловиця Шумського району Тернопільської області, в графі батьки вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

10. Відповідно до довідки № 98 від 23.03.2021р., виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті були зареєстровані та проживали разом: ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_4 - невістка, ОСОБА_5 - внук.

11. Як вбачається із листа приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінського П.І., позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки ним не підтверджено постійного проживання з померлим на день смерті. Спадкова справа не заведена.

ІV. Оцінка Суду.

12. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

13. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

14. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

15. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

16. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

17. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

18. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

19. На підставі ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

20. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.

21. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

22. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

23. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

24. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

25. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

26. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, або діти спадкодавця.

27. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

28. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

29. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

30. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

31. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

32. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

33. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

34. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

35. Статтями 2, 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

36. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на земельні ділянки та майновий пай в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

37. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельні ділянки та майновий пай не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

38. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, які він, в разі задоволення позову, просить не стягувати з відповідача.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 200, 206, 211, 258-259, 263-265 Цивільно процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: 47103, с. Мала Іловиця, Шумського району, Тернопільської області, паспорт громадянина України НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із права власності на землю, яка розташована на території Іловицької сільської ради Шумського району Тернопільської області, площею 3,03 гектарів в межах згідно з планом, у тому числі: 1,1479 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0616; 0,6099 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0617; 0,2877 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0618; 0,9783 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0619, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №702349 виданого 15.04.2003 року Іловицькою сільською радою Шумського району Тернопільської області.

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із майнового паю на суму 1628 грн., право власності на який посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ТР-XVII № 015835 від 09.10.2002р.

4. Не застосовувати до відповідача ОСОБА_2 вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 06 травня 2021 року

Суддя: О. М. Катерняк