Справа № 372/4054/20
Провадження № 2-468/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Сокол О.В.

за участю представника позивача Голубничого О.І.

відповідача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Декант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів з відповідача, в обґрунтування якої зазначив, що в серпні 2017 року між ТОВ «Декант» та ОСОБА_1 була усна домовленість про те, що отстанній здійснюватиме управління товарами та матеріальними цінностями Позивача. На виконання вказаної усної домовленості позивач видав довіреність, якою уповноважив відповідача здійснювати від імені ТОВ «Декант» прийом та передачу товарів, послуг та робіт, а також здійснювати платежі за договорами з контрагентами позивача. При здійсненні незалежного аудиту, позивачем було виявлено транзакцію, яка не була підтверджена жодним договором. За даною транзакцією із документів, які встановлюють взаємовідносини Позивача з компанією постачальника ТОВ «Завод Стеко» була наявна лише одна видаткова накладна, відповідно до якої відповідач прийняв від ТОВ «Завод Стеко» товар, а саме вікна загальною вартістю 19 910,12 грн. на підставі довіреності, яка видана ТОВ «Декант». Оплата вказаного товару була здійснена з рахунку позивача. В свою чергу позивачем встановлено, що вказаний товар не був у подальшому реалізований третім особам, а привласнений відповідачем в особистих цілях, а саме, він встановив отримані від ТОВ «Завод Стеко» вікна в своєму будинку. Таким чином, внаслідок вчинення відповідачем правочину з ТОВ «Завод Стеко» у своїх інтересах, позивачеві була завдана матеріальна шкода.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 29.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просив задовольнити.

Представники відповідача та відповідач проти задоволення позовних вимог заперечили. У своєму відзиві просили відмовити у позові оскільки відповідач не мав та не має відносин з ТОВ «Декант», а відповідно будь які зобов`язанні між сторонами відсутні. Про довіреності, угоди, інші можливі документи на представництво товариства відповідачу невідомо, ним не укладались. Згода на представництво ним не надавалась. Відповідачу не відомо про видаткові накладні та платіжні доручення, підписи йому не належать. Відповідач працював у ОСОБА_2 , який є одним із засновників позивача в с.Великі Дмитровичі Обухівського району, виконував роботи по благоустрою земельної ділянки. Дружина відповідача також працювала у ОСОБА_2 .. Коли у 2017 році у останнього виникла заборгованість по оплаті праці перед родиною відповідача він запропонував їм в рахунок погашення заборгованості встановити вікна. На що ОСОБА_1 погодився і в кінці 2017 року йому було доставлено вікна. При цьому жодних претензій щодо їх оплати, або іншого характеру зобов`язань йому висунуто не було.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з ОСОБА_2 та їй відомо, що відповідач з дружиною в 2017 році і до недавнього часу працювали у останнього на земельній ділянці та по господарству. В подальшому відносини між роботодавцем та працівниками зіпсувалися.

Свідок ОСОБА_4 дав показання, аналогічні показам свідка ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_5 , дружина відповідача, показала, що вони з чоловіком тривалий час працювали в домоволодінні ОСОБА_2 в с.В.Дмитровичі, виконували роботи в будинку та на земельній ділянці. В 2017 році в рахунок погашення заборгованості по оплаті праці ОСОБА_2 запропонував їх родині придбати вікна на що вони погодились і в кінці 2017 року їм було доставлено вікна. Будь-яких зобов`язань при цьому ні вона, ні її чоловік на себе не брали.

Свідок ОСОБА_6 показала в судовому засіданні, що працює бухгалтером в ТОВ «Декант» та за вказівкою керівника вказаної юридичної особи в листопаді 2017 року проводила оплату за вікна ТОВ «Завод Стеко» в розмірі 19910 грн. 12 коп.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

01.11.2017 та 02.11.2017 року з рахунку ТОВ «Декант» на рахунок ТОВ «Завод Стеко» було здійснено перерахунок коштів загальною сумою 19 910,12 грн., що підтверджується копіями квитанцій №176 та 178.

Як вбачається з копії видаткової накладної № 557764 від 22.11.2017 року ТОВ «Декант» прийняв від ТОВ «Завод Стеко» товар, саме вікна у кількості 7 штук загальною вартістю 19 910,12 грн.

20.11.2020 року ТОВ «Декант» направлено на адресу ОСОБА_1 претензію № 19/11 з вимогою здійснити оплату товару, вартістю якого становить 19 910,12 грн.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з його рахунку була оплачена сума в розмірі ціни позову на задоволення особистизх потреб відповідача, що на його думку згідно ст.1166 ЦК України є підставою для задоволення позовних вимог та відшкодування збитків.

Однак суд з такими доводами погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ході розгляду справи позивачем не доведено та судом не встановлено підстав для стягнення з ОСОБА_1 19910 грн. 12 коп., оскільки винної поведінки останнього, а відповідно і причинно-наслідкового зв`язку між його діями та оплатою ТОВ «Декант» рахунку ТОВ «Завод Стеко» не встановлено.

Не встановлено судом і будь-яких зобов`язань, які б існували між сторонами, та були підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідь на адвокатський запит ТОВ «Завод Стеко» №01-03 від 01.03.2021року та доручення ТОВ «Декант» ОСОБА_1 на замовлення вікон встановлених судом обставин не спростовують.

Вирішуючи спір на засадах змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених судом письмових доказах, не узгоджуються із чинним законодавством України, позивач всупереч вимогам ст.ст.12,13,81 ЦПК України не довів позовні вимоги, тому достатніх правових і фактичних підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 365 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Декант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 06.05.2021 року.

Суддя Т.В. Проць