Провадження № 2/638/176/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача: Захарова О.О.,

Лядової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду клопотання представника відповідача адвоката Захарова О.О. про витребування доказів та про розгляд справи в загальному провадженні по цивільній справі за позовом комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м.Харкова Невеніцина Є.В. знаходиться вищевказана справа.

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_3 заявлено клопотання про витребування у позивача інформації щодо загальної кількості зареєстрованих мешканців в будинку по АДРЕСА_1 ; інформації про перелік юридичних осіб, які є орендарями приміщень в будинку по АДРЕСА_1 та вказати розмір площі прибудинкової території, за яку кожен орендар сплачує позивачу за послуги з утримання; копії договорів з юридичними особами, які є орендарями приміщень в будинку по. АДРЕСА_1 ; методику розрахунку вартості оплати за утримання прибудинкової території будинку по АДРЕСА_1 ; інформацію щодо загального розміру площі та меж прибудинкової території будинку по АДРЕСА_1 ; копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: акт на право власності або користування земельною ділянку, дані державного земельного кадастру на вказану ділянку з зазначенням кадастрового номеру, копію рішення органу місцевого самоврядування про затвердження розміру площі прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 , з відповідним планом та зазначенням її межі в натурі на місцевості, копію технічної документації із зазначенням розміру площі внутрішнього двору будинку АДРЕСА_1 ; докази виділення бюджетних коштів на виготовлення техдокументації по земельній ділянці та прибудинковій території будинку по АДРЕСА_1 ; копію довідки про сплату земельного податку відповідно до ст.206 ЗК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що позивач намагається стягнути кошти за начебто надані ним послуги, які вже оплачені юридичними особами орендарями, що розташовані на перших та цокольних поверхах будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час ці поверхи будинку по всьому периметру орендують десятки різних юридичних осіб, які мають договори з позивачем та сплачують за начебто надані послуги на прибудинкові території, оскільки згідно параграфу 5.6 п. 5.6.2.6 Правил благоустрою території м.Харкова, саме на них покладаються обов`язки утримання прибудинкової території на відстані 20 м від орендованих приміщень, тобто площа прибудинкової території, на якій позивачем надаються послуги, оплачується в подвійному розмірі, а саме перший раз юридичними особами орендарями та другий раз мешканцями будинку.

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання, представник позивача заперечувала у задоволенні заявленого клопотання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, вислухавши думку сторін, прийшов до наступного.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно до п.2 ч.2 ст. 84 ЦПК України, у клопотання повинны бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно п.4 ч.4 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, позивач зазначає між позивачем, як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м.Харкова та відповідачем, як споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 року №95/1 зі змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. В свою чергу відповідач за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не сплачує, внаслідок чого за адресою: АДРЕСА_2 утворилась заборгованість за період з 04.11.2015 року по 01.11.2020 рік у сумі 13699 грн 46 коп.

Згідно параграфу 5.6 п. 5.6.2.6 Правил благоустрою території міста Харкова, що є додатком до рішення 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011 р. № 504/11, обов`язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протиожеледних заходів дворів, тротуарів, майданчиків, покриття проїжджої частини вулиці, інших територій земельних ділянок, що надані у власність або користування юридичним або фізичним особам, та територій на відстані 20 м від межі даної земельної ділянки та до проїжджої частини вулиці, покладається на відповідні підприємства, установи, організації, приватних підприємців, громадян, які є власниками або користувачами таких ділянок.

Представник відповідача помилково посилається на подвійну сплату за послуги з обслуговування прибудинкової території, оскільки договірні відносини між позивачем та відповідачем, окрім вищевказаних Правил також регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», нормами ЦК України та ЖК України. Тобто правовідносини, які склались між позивачем та юридичними особами орендарями в даній справі не впливають на правовідносини між позивачем та відповідачем. Крім того, позивачем за умовами договору надається послуги не лише прибирання території, а також санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Докази в цивільному процесі характеризуються сукупною єдністю: змістом, яким є фактичні дані, що інформують про обставини, необхідні для правильного вирішення справи; процесуальною формою, в якій закладено таку інформацію засоби доказування; встановленим процесуальним порядком одержання, дослідження й оцінювання змісту і процесуальної форми (доказової інформації і засобів доказування). Доказом є окремий елемент засобу доказування, що містить інформацію про обставину справи з існуванням якої особа пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а засіб доказування це сукупність окремих доказів (елементів), які за цивільним процесуальним законодавством допустимі для доказування в конкретній справі. Докази знаходять своє відображення в певній процесуальній формі.

Положенням ч.1 ст.229 ЦПК України визначено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Предмет доказування у цивільній справі формується з підстави позову, вимог і заперечень на позов, які визначається відповідно до норми процесуального права. Джерелами, за допомогою яких визначається предмет спору в справі є: відповідна норма матеріального права, підстава позовних вимог і заперечень на них.

Проте, всупереч викладеному представником відповідача не наведено правового обґрунтування, яким чином витребувана інформація може спростувати доводи позивача, оскільки сплата юридичними особами за отримані послуги, не впливає на правовідносини між позивачем та відповідачем.

Крім того, через канцелярію суду представником відповідача подана заява проти розгляд справи в порядку спрощеного провадження, оскільки дана справа має дуже важливе значення для відповідача, сума заявленого позову та судового збору є значною та непомірним тягарем; позовна заява містить багато неправдивої інформації та яку відповідач має намір спростувати аргументованими доказами; розгляд справи в порядку спрощеного провадження позбавляє відповідача реалізувати права визначені ст.197 ЦПК України; справа є досить складною та потребує вивчення складних розрахунків; відповідач буде позбавлена права довести спростувати позовні вимоги у судових дебатах та права оскаржити рішення суду до Верховного Суду.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали заявлене клопотання, представник позивача заперечував у їх задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, вислухавши думку сторін, прийшов до наступного.

Положенням ч.1 ст.277 ЦПК України визначено, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.01.2021 року відкрито спрощене провадження по цивільній справі за позовом комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території з повідомленням сторін.

Згідно ч.4 ст.277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження регулюється главою 10 ЦПК України.

При визначенні порядку судового розгляду цієї справи судом застосовано процесуальні вимоги ч. 4, ч. 6 ст. 19, ст. 274 ЦПК України та із урахуванням предмету позову встановлено, що ця справа відноситься до категорії незначної складності справ.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність справи або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Частиною 6 ст.19 ЦПК України визначено критерії малозначних справ.

Згідно ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Пунктом 1 частини 6 статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Предмет даної справи не підпадає під обмеження, які визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, справа є малозначною, дана категорія справ передбачає собою розгляд позовів у скорочені терміни, відтак розглядається в порядку спрощеного провадження.

З клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не вбачається перешкод для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, посилання відповідача на необґрунтованість позову є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Крім цього, сторони не позбавлені права подати всі необхідні докази на підтвердження чи заперечення позовних вимог до початку розгляду справи по суті.

Щодо відсутності судових дебатів по справі суд зазначає, що у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні, а відтак відповідач не обмежена у праві подати суду докази на підтвердження свої позиції у строки та порядку визначених ЦПК України.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

За Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

В ухвалі Верховного суду від 25 січня 2019 року по справі 759/10772/17 зазначено, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Разом з тим, пунктами «а»-«г» ч.3 ст.389 ЦПК України визначені виключення щодо можливості касаційного оскарження судового рішення, що відноситься до виключної компетенції Верховного Суду.

Суд наголошує, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, позивач та відповідач не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлені можливості надавати суду свої докази на спростування вимог та заперечень один одного у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користуються правами, передбаченими ЦПК України.

Також, суд зазначає, що невизнання відповідачем позовних вимог не змінює характеру правовідносин сторін.

Керуючись ст. 12,13,44,76,83, 84, 274,276,277 ЦПК України,-

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Захарова О.О. про витребування доказів та про розгляд справи в загальному провадженні по цивільній справі за позовом комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 30.04.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин