Справа № 739/631/21
Провадження № 2/739/274/21
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження у справі

07 травня 2021 року м. Новгород-Сіверський

Суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області Чепурко В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до посадових осіб військової частини № НОМЕР_1 м. Шостка про скасування доган (сурової догани), захист прав на належні, безпечні і здорові умови праці, одержання винагороди та стягненні моральної і матеріальної шкоди, заподіяної накладенням дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2021 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до посадових осіб військової частини № НОМЕР_1 м. Шостка в якій порушується питання скасувати доган (сурової догани), захистити право на належні, безпечні і здорові умови праці, одержання винагороди та стягнути моральну і матеріальну шкоду, заподіяну накладенням дисциплінарних стягнень.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що на нього, як військовослужбовця зі званням старший сержант посадовими особами військової частини № НОМЕР_1 м. Шостка неправомірно було накладено догани (сурові догани), які він просить скасувати, захисти його право на належні, безпечні і здорові умови праці, одержання винагороди та стягнути на свою користь моральну і матеріальну шкоду, заподіяну накладенням дисциплінарних стягнень.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року N 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-третє, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У частині першій статті 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим за приписами частини першої статті 2 КАС України у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, спори з приводу проходження військової служби, яка є публічною службою в розумінні статті 4 КАС України, належать до компетенції адміністративних судів.

Частиною п`ятою статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У позовній заяві ОСОБА_1 містяться кілька позовних вимог, зокрема: вирішити публічно-правовий спір скасувати догани (сурові догани), оголошені посадовими особами військової частини № НОМЕР_1 , захистити право на належні, безпечні і здорові умови праці, одержання винагороди та відшкодувати матеріальну і моральну шкоду, завдану накладенням дисциплінарних стягнень.

При цьому вбачається, що вимога про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, пов`язана з неправомірними, на думку позивача, діями відповідачів, тобто посадових осіб військової частини № НОМЕР_1 .

Таким чином між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, тому цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів, водночас він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень статті 20 КАС України місцевим судам як адміністративним судам не підсудні справи за позовами з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, і відповідно такі справи підсудні окружним адміністративним судам.

Пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до посадових осіб військової частини № НОМЕР_1 м. Шостка про скасування доган (сурових доган), захист прав на належні, безпечні і здорові умови праці, одержання винагороди та стягненні моральної і матеріальної шкоди, заподіяної накладенням дисциплінарного стягнення необхідно відмовити.

Частиною п`ятою статті 186 ЦПК України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Оскільки спір, що виник між ОСОБА_1 та посадовими особами військової частини № НОМЕР_1 є публічно-правовим, позивачу слід роз`яснити, що розгляд даного спору згідно частини першої статті 25 КАС України за вибором позивача може здійснюватися окружним адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або окружним адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 186, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до посадових осіб військової частини №3022 м. Шостка про скасування доган (сурової догани), захист прав на належні, безпечні і здорові умови праці, одержання винагороди та стягнення моральної і матеріальної шкоди, заподіяної накладенням дисциплінарного стягнення.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачу, якому роз`яснити, що розгляд його позовної заяви за його вибором може здійснюватися окружним адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або окружним адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Чепурко