Справа № 204/8687/20
Провадження № 2-о/204/25/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання - Сокола Д.О.,

представниці заявника - адвокатки Сватенко Н.А., представника заінтересованої особи Єрмілка А.А.,

свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа - Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2020 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій прохає встановити той факт, що його мати - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , є двоюрідним братом ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 2-7).

В обґрунтування своїх вимог вказав, що він є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є рідною сестрою ОСОБА_5 , який є його дядьком та батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є його двоюрідним братом, що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Він разом із його двоюрідним братом ОСОБА_6 , за його життя, отримали у спадщину, після смерті їхніх родичів, будинок АДРЕСА_1 . Так, зокрема, 22 березня 1991 року він отримав спадщину на 1/6 частку вищевказаного будинку з господарськими будівлями після смерті своєї матері - ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , та спадщину на 2/6 частки зазначеного будинку з господарськими будівлями після смерті його бабусі - ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також, після смерті його бабусі, спадщину на 2/6 частки зазначеного будинку з господарськими будівлями отримав ОСОБА_5 , який є сином померлої, та батьком ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , спадщину на Ѕ вказаного будинку отримав його син - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 . За своє життя ОСОБА_6 ніяких розпоряджень (заповітів) на випадок своєї смерті не складав, а єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом після його смерті є ОСОБА_3 . У визначений законом шестимісячний строк він прийняв спадщину після смерті свого двоюрідного брата ОСОБА_6 шляхом подання приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіній Т.В. 01 червня 2019 року заяви про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 20/2019 (у спадковому реєстрі № 64267508). 07 серпня 2020 року, він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіної Т.В. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 , як спадкоємцю п`ятої черги за законом. 07 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіною Т.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що у спадковій справі ОСОБА_6 відсутні документи, які б беззаперечно підтверджували родинні відносини між спадкоємцем ОСОБА_3 та спадкодавцем ОСОБА_6 . В спадковій справі відсутня копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , а із запису № 1 Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . Копія свідоцтва про народження його батька у спадковій справі та Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження відсутня. Натомість в копії актового запису про народження, наданій Державним архівом Дніпропетровської області, ім`я дитини зазначено, як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьки зазначені, як ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Крім того, у складеному російською мовою свідоцтві про народження ОСОБА_3 , його батьками записані « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_10 », а в Державному реєстрі актів цивільного стану про народження № 5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . У складеному російською мовою свідоцтві про народження його матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками записані ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , а в Державному реєстрі актів цивільного стану запис відсутній. Крім того, в спадковій справі відсутня копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 із ОСОБА_7 , а в Державному реєстрі актів цивільного стану в записі про шлюб від 07 жовтня 1951 року прізвище нареченої зазначено, як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку із вказаними розбіжностями в документах спадкової справи та записів Державного реєстру актових записів, неможливо беззаперечно встановити родинні відносини між ним та його двоюрідним братом, а тому у нього виникли ускладнення при оформленні спадщини після смерті останнього.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року по справі відкрито окреме провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 лютого 2021 року. Також, вказаною ухвалою суду, витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Шульгіної Т.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 20/2019, що була заведена після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 40).

04 лютого 2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи (а.с. 90-92), в яких він прохає відмовити у задоволенні заяви. В обґрунтуванні пояснень зазначено, що заявником не було зазначено про причин та не приєднано до заяви доказів про неможливість відновлення та виправлення помилки у витязі із Державного реєстру актів цивільного стану у позасудовому порядку. Також зазначено, що до заяви заявником не було надано свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

У судовому засіданні представниця заявника - адвокатка Сватенко Н.А., заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту заяви.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Єрмілко А.А. проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на обставини, що зазначені в поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, приймаючи до уваги пояснення свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою №227/0214 від 19 грудня 2020 року, що видана приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіною Т.В. (а. с. 80). 07 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульгіною Т.В. заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 його двоюрідного брата ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю у спадковій справі документів, які б беззаперечно підтверджували родинні відносини між ними, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 серпня 2020 року (а. с. 10-11). Так, документи, що містяться в спадковій справі мають різні написання прізвищ, імен та по батькові, як самого заявника - ОСОБА_3 , так і його двоюрідного брата - ОСОБА_6, а також його дядька - ОСОБА_5 , його матері - ОСОБА_10 , його діда - ОСОБА_12 та його баби - ОСОБА_9.

Встановлено, що прізвище, ім`я, по батькові заявника в його паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , який виданий Красногвардійським ВР УМВС України в Дніпропетровській області 04 листопада 1997 року, вказано як « ОСОБА_3 », та російською мовою, як « ОСОБА_3 » (а. с. 25, 47).

У свідоцтві про народження заявника серії НОМЕР_4 від 25 лютого 1957 року, що видано бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська (а. с. 22), що вчинено російською мовою, його прізвище, ім`я та по батькові зазначено, як « ОСОБА_3 », який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Дніпропетровську та його батьками, є « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_10 ».

Крім того, судом встановлено, що відповідно повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявника № 0 від 06 серпня 2020 року (а. с. 59-60) та № 4 від 19 серпня 2020 року (а. с. 23-24) прізвище та ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_3 », а батьками, на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_12 від 07 жовтня 1951 року, виданого Ленінським р/б ЗАГС, зазначені - ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , із зазначенням дати його народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22 березня 1991 року Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 березня 1991 року за реєстром № 4-182, яке зареєстроване в Дніпропетровському інвентарбюро 15 квітня 1991 року за № 121-118 (а. с. 28 та на звороті), що вчинено російською мовою, відповідно до якого спадкоємцями майна « ОСОБА_9 », що померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є в рівних частинах кожний: син « ОСОБА_5 » та онук « ОСОБА_3 », мати якого - « ОСОБА_10 », померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

22 березня 1991 року Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 березня 1991 року за реєстром № 4-180, яке зареєстроване в Дніпропетровському інвентарбюро 15 квітня 1991 року за № 543-53 (а. с. 29 та на звороті), що вчинено російською мовою, згідно з яким, спадкоємцем майна « ОСОБА_10 », що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її син « ОСОБА_3 ».

В автобіографії, що надана заявником з архівної справи № 7700/40 (ст. 205) АТ «Дніпровський машинобудівний завод» (а. с. 30 та на звороті), прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено російською мовою, як « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народився в м. Дніпропетровську, та його батьком є « ОСОБА_7 », 1924 року народження, а матір`ю - « ОСОБА_10 », 1926 року народження.

Мати заявника - ОСОБА_10 , розірвала шлюб із його батьком - ОСОБА_7 , 15 травня 1974 року, про що складено актовий запис № 602 та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії № НОМЕР_5 від 24 лютого 1976 року, яке видане Красногвардійським районним відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська (а. с. 21). Прізвище матері заявника після розірвання шлюбу - « ОСОБА_10». Крім того, даний факт підтверджуються відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9 від 28 липня 2020 року (а. с. 74-75), відповідно до якого до актового запису про шлюб № 1426 від 07 жовтня 1951 року, укладеного між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено відомості про його розірвання, про що складено актовий запис № 602 від 15 травня 1974 року, та який співпадає із відомостями, зазначеними у свідоцтві про розірвання шлюбу.

Таким чином, доводи представника заінтересованої особи, щодо неналежності та недостатності доказів через відсутність свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , не спростовують доведений іншими доказами факт укладення ОСОБА_10 та ОСОБА_7 шлюбу.

Крім того, суд не бере до уваги доводи представниці заінтересованої особи щодо ненадання заявником доказів про неможливість відновлення та виправлення помилки у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану у позасудовому порядку, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Так, у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 28 липня 2020 року (а. с. 57-58) прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано, як « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батьками зазначені - « ОСОБА_13 та ОСОБА_10 », натомість, у більш пізніх витягах з цього ж реєстру, № 0 від 06 серпня 2020 року (а. с. 59-60) та № 4 від 19 серпня 2020 року (а. с. 23-24) прізвище та ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_3 », а батьками - « ОСОБА_7 та ОСОБА_10 », що свідчить про внесення змін до вказаних реєстрів.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що помилки у написанні прізвища, ім`я та по батькові заявника немає, оскільки українською мовою вони зазначаються, як « ОСОБА_3 », а російською, як « ОСОБА_3 ».

А факт родинних відносини між заявником ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , тобто той факт, що ОСОБА_3 , є сином ОСОБА_10 , підтверджується:

-свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 25 лютого 1957 року, що видане бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська (а. с. 22), де його матір`ю зазначена ОСОБА_10 , та паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , який виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 04 листопада 1997 року (а. с. 26-26), де прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження заявника, у вказаних документах, збігаються;

-свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 25 лютого 1957 року, що видане бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська (а. с. 22), де його матір`ю зазначена ОСОБА_10 та, свідоцтвом про право на спадщину за законом (а. с. 29), яке видане Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою 22 березня 1991 року за реєстром № 4-182 та зареєстрованого в Дніпропетровському інвентарбюро 15 квітня 1991 року за № 121-118, що викладене російською мовою, де зазначено, що «наследником имущества ОСОБА_10 умершей ІНФОРМАЦІЯ_11 , является сын ОСОБА_3 ».

Також судом встановлено, що батьками матері заявника - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до її свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 12 грудня 1960 року, яке видане Кіровським відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська (а. с. 20), вчинене російською мовою, є - батьком « ОСОБА_12 » та матір`ю - « ОСОБА_9 ».

Мати заявника - ОСОБА_10 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що складено актовий запис № 868, та що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_7 від 04 липня 1990 року, яке видане Кіровським відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська 04 липня 1990 року (а. с. 20).

Факт родинних відносини між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , тобто той факт, що ОСОБА_10 , є донькою ОСОБА_9 , підтверджується:

-свідоцтвом про народження ОСОБА_10 ) НОМЕР_6 , що видане Жовтневим районним відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська 12 грудня 1960 року (а. с. 61), в якому її ім`я, по батькові вказано російською мовою як - « ОСОБА_10 », що збігається з ім`ям та по батькові, вказаними у свідоцтві про її смерть (а. с. 20);

- свідоцтвом про народження ОСОБА_10 ) НОМЕР_6 , що видане Жовтневим районним відділом ЗАГСа м. Дніпропетровська 12 грудня 1960 року (а. с. 61), в якому її ім`я, по батькові, дата та місце народження, вказано російською мовою як - « ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , место рождения г. Днепропетровск», що збігається з ім`ям, по батькові, датою та місцем народження, в перекладі на українську мову « ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Дніпропетровськ», про що зазначено у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а. с. 74-75), де її прізвище зазначено, як « ОСОБА_10 » у зв`язку з невірним перекладом;

-свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10 ) (а. с. 29), яке видане Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою 22 березня 1991 року за реєстром № 4-182 та зареєстрованого в Дніпропетровському інвентарбюро 15 квітня 1991 року за № 121-118, що викладене російською мовою, де зазначено, що «наследником имущества ОСОБА_10 , умершей ІНФОРМАЦІЯ_11, является сын ОСОБА_3 » та свідоцтвом про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 (а. с. 28), що викладене російською мовою, де, з-поміж іншого, зазначено, що «наследниками имущества ОСОБА_9 , умершей ІНФОРМАЦІЯ_7, являются в равных частях каждый: сын ОСОБА_6 , и внук ОСОБА_3 , мать которого ОСОБА_10 , умерла ІНФОРМАЦІЯ_11 ».

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_10 та онуком ОСОБА_9 , суд доходить висновку, що ОСОБА_10 є донькою ОСОБА_9

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а. с. 72-73), ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_13 у м. Дніпропетровську та його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_8 , який виданий Красногвардійським РВ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області 14 липня 2009 року, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_13 у м. Дніпропетровську, та його прізвище, ім`я й по батькові російською мовою вказано, як « ОСОБА_6 » (а. с. 31).

30 січня 1998 року ОСОБА_6 видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру в Державній податковій службі у Ленінському районі за № (а. с. 32).

18 жовтня 2002 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карачун О.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_9 , після смерті ОСОБА_5 на ім`я його сина ОСОБА_6 (а. с. 34).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2445133 від 26 грудня 2003 року, за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на Ѕ частку домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_9 від 18 жовтня 2003 року (а. с. 33).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а. с. 50-51), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Дніпрі, про що складено актовий запис № 446 від 13 лютого 2019 року.

Факт родинних відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , тобто той факт, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_5 , підтверджується:

-витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 28 липня 2020 року (а. с. 72-73) та паспортом громадянина України серії НОМЕР_8 , який виданий Красногвардійським РВ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області 14 липня 2009 року (а. с. 31), де прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження ОСОБА_6 збігаються, а його батьком зазначений ОСОБА_5 ;

-витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 28 липня 2020 року (а. с. 72-73), відповідно до якого батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_5 та свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОМЕР_9, що видане нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карачун О.О. (а. с. 34), за яким спадкоємцем майна ОСОБА_5 є його син ОСОБА_6, та який на підставі цього свідоцтва про спадщину зареєстрував право власності на спадкове майно відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2445133 від 26 грудня 2003 року (а. с. 33), тобто на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька - ОСОБА_5 ;

-витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 25 травня 2019 року (а. с. 50-51) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 28 липня 2020 року (а. с. 72-73), відповідно до яких, прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження ОСОБА_6 збігаються.

Відповідно до актового запису № 493 від 21 березня 1930 року з книги реєстрації актів цивільного стану по м. Дніпропетровську про народження (а. с. 71), ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_14 та його батьками є ОСОБА_12 (30 повних років) та ОСОБА_9 (24 повних роки). Як вбачається з даного запису, у написанні прізвища дитини та батьків допущено помилки - «-їєв» «-єїв».

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 від 20 лютого 1952 року, яке видане Ленінським ЗАГС м. Дніпропетровська, що вчинено російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_15 народився « ОСОБА_12 ».

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_11 від 02 липня 1960 року, яке видане Житомирським міським бюро ЗАГС, що вчинено російською мовою, 23 червня 1925 року «ОСОБА_12 , 1899 года рождения» и « ОСОБА_9 , 1906 года рождения» одружилися, та після реєстрації одруження їм присвоєно прізвища « ОСОБА_12» та « ОСОБА_9».

З вищевказаного вбачається, що особи, зазначені в актовому записі № 493 від 21 березня 1930 року з книги реєстрації актів цивільного стану по м. Дніпропетровську про народження ОСОБА_5 , та особи зазначені в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_11 від 02 липня 1960 року, яке видане Житомирським міським бюро ЗАГС, є одними і тими ж, оскільки на день його народження - ІНФОРМАЦІЯ_14 , « ОСОБА_12 , 1899 года рождения» виповнилося повних 30 років, а «ОСОБА_9 , 1906 года рождения» - повних 24 роки. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що в актовому записі про народження дитини допущено помилки у написанні прізвища, як батьків так і дитини, а ім`я матері та по батькові написано скорочено, у формі щоденного вжитку, суд доходить висновку, що батьками останнього є « ОСОБА_12 , 1899 года рождения» та « ОСОБА_9 , 1906 года рождения», а вірним прізвищем дитини є « ОСОБА_12».

Також, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_9 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане Третьою дніпропетровською нотаріальною конторою 22 березня 1991 року за реєстром № 4-182 та зареєстрованого в Дніпропетровському інвентар бюро 15 квітня 1991 року за № 121-118 (а. с. 28), одним із її спадкоємців, є «сын ОСОБА_5 », після смерті якого, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАВ № 0147990, яке видане Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 18 жовтня 2020 року (а. с. 34), спадкоємцем майна є його син - ОСОБА_6 , а також те, що спадкову масу у даних випадках, складає одне і теж майно - частина будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_3 та всю його сім`ю він знає давно, бо вони друзі з дитинства. Вказав, що знав його матір - ОСОБА_10 , батька - дядька ОСОБА_7 , його дядька - дядю ОСОБА_5 та його сина ОСОБА_6 , який є двоюрідним братом ОСОБА_3 , оскільки тітка ОСОБА_10 і дядя « ОСОБА_5 » є рідними братом та сестрою.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він знав усю сім`ю ОСОБА_3 . Зазначив, що вони не є родичами, але їхні сім`ї знайомі дуже давно, ще з часів, коли баба ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , винаймала житло у с. Старі Кодаки, у його прабаби. Вказав, що матір ОСОБА_3 звуть ОСОБА_10 , матір`ю якої є ОСОБА_9 . Батька ОСОБА_10 , діда заявника, він не знає, але знає її брата - ОСОБА_6 , та його сина - ОСОБА_6 , матір`ю якого, є тітка ОСОБА_11 . Зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , є двоюрідними братами, бо мама ОСОБА_3 - ОСОБА_10 , та батько ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , є рідними братом та сестрою.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Приписами ч. ч. 3, 7 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з вимогами ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_3 , оскільки обставини, на які він посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, наданими доказами достовірно підтверджується, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_10 , яка є донькою ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , який є батьком ОСОБА_6 , через що вважає за можливе встановити той факт, що ОСОБА_10 є рідною сестрою ОСОБА_5 , а їхні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , між собою, є двоюрідними братами. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги заявника підлягають задоволенню із встановленням факту, що його мати - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є двоюрідним братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати у цій справі відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 293, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа - Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75; ) п про встановлення факту родинних відносин - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3 той факт, що його мати - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , є двоюрідним братом ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його проголошення або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, які не були присутніми у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його проголошення або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, які не були присутніми у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна