ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про зняття з розгляду цивільної справи по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ПрАТ «НВО «Созидатель» є надавачем комунальних послуг мешканцям житлового будинку АДРЕСА_1 . З відповідачем ОСОБА_1 , яка є користувачем квартири НОМЕР_1 у цьому будинку, 01 вересня 2006 року укладений договір на постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, а 01 жовтня 2006 року укладений договір про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території. Відповідач має заборгованість за спожиті послуги станом 01 червня 2018 року в сумі 45331,38 грн. 17 серпня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, але ухвалою суду від 10 вересня 2018 року його було скасовано та роз`яснено право на звернення до суду з такими вимогами у порядку позовного провадження.

В обгрунтування позову позивач посилається на положення статті 13 Конституції України, статті 312, статті 322 ЦК України, де зазначено, що власність зобов"язує, власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить.

Також позивач посилається на статтю 68 ЖК УРСР де передбачено, що наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач зазначає, що відповідач зобов"язаний щомісячно оплачувати надані позивачем житлово-комунальні послуги за встановленими тарифами, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов"язку в повному обсязі. Статтею 26 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 36579,71 грн., втрати, у зв`язку з інфляцією в сумі 12766,90 грн., пеню в розмірі 90,88 грн., 3% річних в сумі 5022,33 грн., а всього 54459,82 грн. (а.с. 1-4, 142).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 36579,71 грн., яка утворилася з 01 липня 2015 року по 01 березня 2020 року (включно). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1183,51 грн.

В мотивувальний частині вказаного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року, зокрема, встановлено: «Отже, сума заборгованості в розмірі 54459,82 грн., розрахунок якої відповідачем не спростований, за послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території та послуги з опалення, холодного і гарячого водопостачання та інші, яка утворилася з 01 липня 2015 року по 01 березня 2019 року (включно), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача».

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_1 та звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Частиною 3 ст. 365 ЦПК України передбачено, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом з апеляційною скаргою, для усунення недоліків у її оформленні апеляційні суди повинні враховувати, що перелік недоліків у оформленні справи, про які йдеться в статті 297 ЦПК, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним.

Згідно змісту мотивувальної частини рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року, встановлено, зокрема: «Отже, сума заборгованості в розмірі 54459,82 грн., розрахунок якої відповідачем не спростований, за послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території та послуги з опалення, холодного і гарячого водопостачання та інші, яка утворилася з 01 липня 2015 року по 01 березня 2019 року (включно), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача» (а.с. 176).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 36579,71 грн. (а.с. 177).

За таких обставин, колегія приходить до висновку про наявність підстав для зняття цивільної справи з апеляційного розгляду та направлення до суду першої інстанції для вирішення питання про усунення недоліків шляхом постановлення ухвали про виправлення описки (арифметичної помилки) в судовому рішенні.

Керуючись ст. ст. 259, 269, 365 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Справу зняти з апеляційного розгляду та повернути до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська для вирішення питання про усунення недоліків.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді