Провадження № 6/760/1/21
Справа №760/1468/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Король О.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «АНСУ» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить замінити сторони виконавчого провадження а саме стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «АНСУ».

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.02.2013 частково задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №33-532/07-А від 23.08.2007 в розмірі 12957,62 доларів США - основного боргу, 5670,20 доларів США - нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, 80000 грн пені та витрати на оплату судового збору в сумі 2823 грн.

21.11.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «АНСУ» був укладений договір про відступлення прав вимоги.

ТОВ «АНСУ» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, 01.03.2021 від представника ТОВ «АНСУ» до канцелярії суду надійшло клопотання, відповідно до якого останній просив розглянути справу без його участі, заяву підтримав в повному обсязі.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, їх неявка розгляду заяви не перешкоджає.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.02.2013 позов Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором №33-532/07-А від 23.08.2007 в розмірі 12957, 62 доларів США - основного боргу, 5670,20 доларів США - нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, 80000 грн. пені та витрати на оплату судового збору в сумі 2823 грн.

21.11.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «АНСУ» було укладено про відступлення прав вимоги, відповідно до якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та поручителів зазначених у Додатку №1 до цього договору.

Згідно Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги від 21.11.2018 вбачається, що позичальником за кредитним договором №33-532/07-А від 23.08.2007 є ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У п.1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст.512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст.190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст.ст.512, 513, 514, 516, 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма містить і в ст.442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви та замінити сторону - стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «АНСУ».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.55, 442 ЦПК України, ст.ст.512, 513, 514, 516, 517 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ЗаявуТовариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити сторону, а саме стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя - Г.О. Козленко