Справа № 456/4637/20
Провадження № 2/456/104/2021
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

15 квітня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача): позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову покликається на те, що квартира АДРЕСА_1 та передана в управління ОСББ «Новаківського 16». Вказала, що вона є головним квартиронаймачем, з нею проживає дочка ОСОБА_3 1978 р.н. та син доньки ОСОБА_4 , 1997 р.н., який є інвалідом першої групи з дитинства, та син доньки ОСОБА_5 , 1995 р.н. який є студентом. Також зазначила, що у квартирі зареєстрований але фактично не проживає її син ОСОБА_2 , 1980 р.н., який постійно відсутній за місцем проживання. Вказала, що вона є особою пенсійного віку, її пенсія становить 2100 грн., вона сама змушена оплачувати комунальні послуги, так як дочка опікується сином - інвалідом та старшим сином студентом. Відповідач не оплачує свою частку комунальних послуг та не бере участі у витратах по утриманню житла.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 , будучи допитаною судом в якості свідка на підставі ст.92 ЦПК України, позов підтримала та зазначила, що квартиру по АДРЕСА_2 отримав її чоловік ОСОБА_7 , який помер в 94 році. Квартира не приватизована, в квартирі зареєстровані вона, її донька з дітьми та син. Більше року тому, син вигнав її з квартири. Також пояснила, що відповідач постійно пиячив та дебоширив, наносив їй тілесні ушкодження, погрожував поламати руки та ноги. Також вказала, що вона боялась з ним жити в одній квартирі, так як він є небезпечним, а відтак проживала у родичів та знайомих. Було й таке, що вона спала у верхньому одязі, щоб мати можливість втекти з квартири, коли син приходив на підпитку. Не раз тікала вночі з квартири, так як син приводив туди алкоголіків та наркоманів. Відповідач ніде не працює,зловживає алкоголем. Де він перебуває на даний час, їй невідомо. Вона його не раз лікувала. Комунальні послуги вона сплачує постійно сама. Звернулась до суду з даним позовом, оскільки реєстрація відповідача унеможливлює отримання від держави відповідних пільг. Місце перебування відповідача їй на даний час невідоме.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що ОСОБА_4 її син, вона є його опікуном, так як він недієздатний. Вона в квартирі АДРЕСА_1 проживає інколи, оскільки боїться свого брата відповідача по справі, оскільки той постійно їм погрожує. Більше року відповідач в квартирі не проживає. Комунальні послуги сплачує її мати. Де зараз відповідач проживає, їй невідомо. У нього є численні борги, приходять різні повідомлення та листи про повернення боргів. В січні 2020 року він їй погрожував, вона викликала швидку та поліцію, йому заборонила 10 днів заходити до квартири. Після цього, відповідач чуть не допустив пожежу у квартирі та постійно створював конфліктні ситуації. Він постійно виносив речі з квартири, багато чого зникло з квартири, постійно їм погрожував. Неодноразово відповідач наносив матері тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вони змушені були звертатися в поліцію.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідач не проживає в квартирі більше року. Він його не бачив близько двох років. Також зазначив, що відповідач постійно дебоширив, має численні борги, до них серед ночі неодноразово телефонували, щоб відповідач повернув кошти, які отримав в борг.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про розгляд справи, за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 на 26.01.2021,23.02.2021, 16.03.2021 та 15.04.2021. Окрім цього, відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 23.02.2021, 16.03.2021 та 15.04.2021. на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що вона є сусідкою позивачки. Відповідач у справі ОСОБА_2 це син позивачки. Вказала, що відповідач неадекватний, постійно конфліктує, чути постійні крики та сварки. З січня 2020 року він в квартирі не проживає. До позивачки приходять донька та її діти, а відповідача більше року у квартирі не видно. До січня 2020 року постійно приїжджали працівники поліції. Позивачка неодноразово тікала з квартири і показувала їй, що син наносив їй тілесні пошкодження, постійно виганяв з квартири.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що вона є сусідкою позивачки. Відповідача по справі не видно у квартирі більше року. До цього відповідач не раз наносив тілесні ушкодження матері та сестрі. Вона неодноразово робила йому зауваження. Відповідач постійно зловживав спиртними напоями. Також зазначила, що позивачка боїться жити в квартирі через те, що може прийти відповідач і спричинити їй шкоди. Вона не раз його заспокоювала, коли він вигримував у двері, конфліктував та викрикав. З січня 2020 року в квартирі відповідач не проживає, з того часу вона його жодного разу не бачила. Позивачка не раз показувала синці, які син наніс їй.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_10 , третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Відповідно до довідки ОСББ «Новаківського 16», ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Склад сімї: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає за адресою з січня 2020 по даний час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 5/.

Згідно акту фактичного проживання №1 від 17.09.2020, складеного ОСББ «Новаківського 16» в присутності сусідів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проведено обстеження житлово - побутових умов в АДРЕСА_2 . Обстеженням встановлено, що за даною адресою фактично проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . В даній квартирі ще зареєстрований ОСОБА_2 , який з січня 2020 року по даний час не проживає. /а.с.6/.

З копій квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 здійснює оплату комунальних послуг, а саме за газ, світло та послуги по утриманню будинку та прибудинкової території /а.с.7/.

Довідкою про доходи, виданої Стрийським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) № 3301 3230 0299 1394 від 09.09.2020, встановлено, що середньомісячна пенсія за віком ОСОБА_1 становить 2 000 грн. /а.с.8/.

Відповідно до копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2016, ОСОБА_3 призначено опікуном недієздатного ОСОБА_4 /а.с.9/.

З термінового заборонного припису кривдника серії АА № 083940 від 22.01.2021 вбачається, що ОСОБА_2 заборонено протягом 10 діб контактувати з постраждалою особою /а.с.23/.

З відповіді Стрийського РУП ГУНП у Львівській області вбачається, що з ОСОБА_3 проведено бесіду та роз`яснено про неприпустимість ведення протиправної поведінки /а.с. 31/.

З листа АТ «Ідея Банк» вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором в сумі 1 199,20 грн./а.с.32-34/.

Як вбачається з листа Європейської агенції з повернення боргів, ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором станом на 20.10.2020 в сумі 5 577,06 грн. /а.с.36/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За умови повернення відсутнього на жилу площу за згодою членів сім`ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім`ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил щодо оцінки доказів.

Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.

Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин.

У постанові Верховного суду від 20.12.2018 по справі № 501/957/15-ц, провадження № 61-34021св18 зазначено, що під час вирішення питання про втрату права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін відсутності та поважність причин такої відсутності. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Також у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16 (провадження № 61-37646св18) зроблено висновок щодо застосування статей 71, 72 ЖК УРСР, який полягає в тому, що саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись право (намір) ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Такий же висновок викладено у постановах Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі № 279/4963/17 (провадження №61-4262св20) та постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 462/6202/17 (провадження №61-8308св20).

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 , однак зважаючи на протиправну поведінку відповідача впродовж останнього часу змушена винаймати житло, оскільки відповідач застосовує до неї фізичну силу та психологічне насильство. Квартира належить Стрийській міській раді та передана в управління ОСББ «Новаківського 16». В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який з січня 2020 року по даний час у квартирі не проживає. Його місце перебування на даний час невідоме, даний факт підтвердили позивач, треті особи та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , окрім цього наведене стверджується актом фактичного проживання від 17.09.2020, складеного ОСББ «Новаківського 16».

У зв`язку з наведеним, оскільки відповідач за адресою АДРЕСА_2 не проживає з січня 2020 року, а позивач змушена сплачувати комунальні послуги, в тому числі й за відповідача, враховуючи чинне законодавство, згідно якого при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, тобто даний строк сплив, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо визнання втратившими відповідача права на користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування житлом, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Оригінал рішення

Повний текст судового рішення

виготовлено 26.04.2021 року