Справа № 462/439/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

Представник позивача ЛКП «Залізничнетеплоенерго» - Станько Ю. П. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів 3 638 грн. 72 коп. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року та сплачений судовий збір.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач є виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії споживачам житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 де зареєстровані та проживають відповідачі і отримують такі послуги. Однак відповідачі не виконують покладені на них обов`язки, зокрема за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року допустили заборгованість за надані їм послуги, тому ЛКП «Залізничнетеплоенерго» зверталося із заявою до Залізничного районного суду м. Львова про видачу судового наказу щодо стягнення із відповідачів заборгованості за постачання теплової енергії, який було видано 31.07.2020 року у справі № 462/4249/20, проте 14.09.2020 року його було скасовано. Враховуючи, що відповідачі користуються послугами позивача, а заборгованість останніх збільшилася, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідачі не надали суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Порядок надання та споживання житлово-комунальних послуг, порядок укладення, зміни та припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг до 01.05.2019 року встановлювався Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.04.2004 року.

Згідно ч. 4 ст. 19 цього Закону, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація), якою є Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго».

Аналогічна норма закріплена у п. 3-4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності з 01.05.2019 року.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідачі до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛКП «Сигнівка» № 2617 від 15.04.2020 року.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи відомостей про нарахування та оплату послуг за центральне опалення відповідачі допустили виникнення заборгованості за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року, яка станом на 01.05.2020 року становить 3 638 грн. 72 коп.

Окрім цього, 31.07.2020 року у справі № 462/4249/20 Залізничним районним судом м. Львова було видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , боржник з такими реєстраційними даними у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстрований, що стверджується довідкою Міністерства доходів та зборів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , боржник з такими реєстраційними даними у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстрований, що стверджується довідкою Міністерства доходів та зборів, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри, 4а на р/р НОМЕР_3 в ФЛОУ АТ „Ощадбанк м. Львів, 3 638 /три тисячі шістсот тридцять вісім/ грн. 72 коп. боргу за спожиту теплову енергію.

Однак, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.09.2020 року вищезазначений судовий наказ скасовано.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавицями і споживачами, а також їхні права і обов`язки на час виникнення спірних відносин, регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.04.2004 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносини, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У позовній заяві зазначено, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 01.07.2014 року опубліковано умови договору приєднання у друкованому місцевому виданні «Високий Замок» № 92 ( НОМЕР_4 ) та запропонувало усім своїм споживачам укласти такий договір.

Однак, сама по собі відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, іншими актами цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлено договором.

Суд зазначає, що відповідачі користувалися послугами з централізованого опалення, проте не здійснювали плати, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року, яка станом на 01.05.2020 року становить 3 638 грн. 72 коп.

До позову додано копії актів зняття показів засобів обліку теплової енергії за період з 27.04.2017 року по 24.04.2020 року.

На час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачами заборгованість не оплачена.

Розрахунки заборгованості стороною відповідачів не оспорювались, будь-яких інших розрахунків суду не подано, а відтак такі беруться судом до уваги.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, шо між сторонами існують фактичні договірні відносини. Відповідачі неналежним чином виконували свої обов`язки з оплати житлово-комунальних послуг у зв`язку із чим утворилась заборгованість за спірний період, яка підтверджена позивачем належними та допустимими доказами.

Отже, суд дійшов висновку, що солідарно з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за послуги за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року у розмірі 3 638 грн. 72 коп., а позов задовольнити.

Будь-яких інших фактичних даних та підтвердження їх доказами, що має значення для правильного вирішення справи, суд не встановив.

Суд застосовує спеціальні норми, які регулюють спірні правовідносини та містяться у Законі України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, та Цивільному кодексі України.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 2 270 грн. судового збору.

Керуючись ст. 67 ЖК України, ст. 13, 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875-IV), ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 274, 275, 279, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» (, адреса: 79057, м. Львів, вул. Петлюри, 4а) 3 638 (три тисячі шістсот тридцять вісім) грн. 72 коп. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» (, адреса: 79057, м. Львів, вул. Петлюри, 4а) - 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя/підпис/ Н. М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: