Дата документу 20.04.2021 Справа № 336/7460/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/7460/15 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Провадження № 22-ц/807/1083/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Гончар М.С.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZPC0AU56560692 від 27 червня 2007 року в сумі 32361,82 долар США, яка складається з суми заборгованості за кредитом 5511,40 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6444,85 доларів США, заборгованості по комісіям за користування кредитом 6489,94 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором 431413,59 грн., судовий збір в розмірі 6944,85 грн.

В травні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що банк своєчасно отримав виконавчий документ і пред`явив його до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя.

Постановою державного виконавця від 22 вересня 2016 відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а виконавчий документ повернуто стягувачу та направлений на адресу банку.

Посилаючись на те, що виконавчий документ був втрачений при пересилці, просив поновити строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та видати дублікат виконавчого листа №336/7460/15-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 32361,82 долар США.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2021 року видано дублікат виконавчого листа №336/7460/15-ц, виданого Шевченківським районним судом 19 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №ZPC0AU56560692 від 27 червня 2007 року в сумі 32361,82 долар США, яка складається з суми заборгованості за кредитом 5511,40 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6444,85 доларів США, заборгованості по комісіям за користування кредитом 6489,94 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором 431413,59 грн.

Поновлено строк пред`явлення виконавчого листа №336/7460/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 19 січня 2016 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на звернення банку поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, ненадання доказів втрати виконавчого листа, просив скасувати ухвалу суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходів з доведеності втрати виконавчого листа.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2015 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 361, 82 доларів США, яка складається з суми заборгованості за кредитом 5511,40 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6444,85 доларів США, заборгованості по комісіям за користування кредитом 6489,94 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором 431413,59 грн. та судовий збір у розмірі 6944,85 грн.

За вказаним судовим рішенням 19.01.2016 року видано виконавчий лист, строк пред`явлення виконавчого листа до 30.12.2016 року (а.с.42).

Відповідно до постанови головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.09.2016 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання. Виконавчий документ повернуто стягувачу. Копія постанови з виконавчим документом направлені на адресу стягувача (а.с.39).

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21квітня 1999 року втратив чинність.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років,крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частинами 4 і 5 зазначеної статті передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, при цьому у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з п.п.5, 7 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виходячи з системного аналізу вимог Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року та п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), тобто має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02 червня 2016 року.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №910/7155/14, від 28 грудня 2018 року у справі №910/11424/15, від 20 травня 2019 року у справі №904/10285/15.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.09.2016 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання. Виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с.39).

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 22.09.2019 року.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа АТ КБ «ПриватБанк» звернулось 20.05.2020 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що на момент подачі заяви про видачу дубліката виконавчого листа, строк пред`явлення його до виконання сплинув.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення ( ст. 433 ЦПК України).

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

АТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтувало та не надало доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд першої інстанції не навів ніяких обставин, з яких дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява про видачу дубліката виконавчого документа не містить ніяких фактів, які могли б бути перевірені судом, або прийняті до уваги як достовірні відомості, що вказують на втрату виконавчого документа за певних обставин та у певному періоді, який не може перевищувати строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання АТ КБ «ПриватБанк» на відповідь Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03 березня 2020 року №25663/7 щодо прийняття постанови головного державного виконавця Іваниці Ю.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження та відсутності на виконанні виконавчого листа №336/7460/15-ц від 19 січня 2016 року, оскільки вона не свідчить про те що АТ КБ «ПриватБанк» з поважних причин не цікавилось про хід виконання протягом такого тривалого (три з половиною роки) строку.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що до заяви про видачу дубліката виконавчого листа АТ КБ «ПриватБанк» долучило світлокопію виконавчого листа №336/7460/15-ц з відміткою державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», заява не містить пояснень щодо джерела отримання цієї світлокопії.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» до апеляційного суду не з`явився, пояснення не надав.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а суд першої інстанції помилково задовольнив заяву АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання, тому ухвала суду підлягає скасуванню у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, а заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку у справі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 квітня 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

М.С. Гончар