КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4757/2021
справа № 359/4124/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» Приходька Ярослава Михайловича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області, постановлене суддею Борцем Є.О. 19 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

У С Т А Н О В И Л А :

У травні 2019 року позивач ДП «МА «Бориспіль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_1 працює в ДП «МА Бориспіль» на посаді водія колони аеродромно-технічного забезпечення, а ОСОБА_2 - на посаді водія колони виробничо-господарського забезпечення. 22 березня 2018 року приблизно о 6 годині 10 хвилин на території аеродрому ОСОБА_2 , керуючи мікроавтобусом марки «ГАЗ-32213-288», номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення зі снігоочисною машиною марки «Boschung Jet Broom», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Розмір матеріальної шкоди, заподіяної у зв`язку з пошкодженням мікроавтобусу марки «ГАЗ-32213-288», номерний знак НОМЕР_1 , склав 54590 гривень 66 копійок. Обидва транспортні засоби належать ДП «МА «Бориспіль». Винними у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є обидва відповідачі: водій ОСОБА_2 , керуючи мікроавтобусом марки «ГАЗ-32213-288», державний номер НОМЕР_1 , всупереч пп.«б» п.2.3 ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, всупереч п.5.9.4 ПНРА не дотримався пріоритетів транспортних засобів для технологічного обслуговування робочої площі аеродрому - таких, як снігоприбиральні транспортні засоби в процесі їх роботи, всупереч п.5.18.2.1 ПНРА не зменшив швидкість руху, не дотримався безпечної відстані від снігоприбиральних транспортних засобів та не поступився переважним правом руху вказаним транспортним засобам; ОСОБА_1 всупереч пп.«б» п.2.3 ПДР України також не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, всупереч п.12.3 ПДР України не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, всупереч пп.«з» п.5.2.2 ПНРА не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну. Ці обставини свідчать про те, що обов`язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на обох відповідачів. Однак вони ухиляються від добровільного виконання цього обов`язку. Тому ДП «МА «Бориспіль» просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 54590 гривень 66 копійок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову та стягнення з відповідачів судових витрат на користь позивача, обґрунтовуючи тим, що оскаржуване рішення незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема вказує, що причиною ДТП було порушення обома водіями Правил наземного руху в аеропорту від 2012 року, що було встановлено актом розслідування причин ДТП від 21.05.2018 року спеціально створеною комісією. Хоча постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2018 року, яка набрала чинності 17.04.2018 року, не було притягнуто водія ОСОБА_2 до відповідальності, проте даною постановою було встановлено, що ДТП сталася внаслідок зіткнення автомобілів, власником яких є позивач, під керуванням відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,встановлено, що ОСОБА_1 було не дотримано п. 19.3 ПДР України. Таким чином обоє водії є винними в ДТП та повинні нести матеріальну відповідальність згідно з ст.ст. 130, 132 КЗпП України. Щодо строку позовної давності позивач зазначає, що ДТП сталася 22.03.2018 року, проте вина відповідачів була встановлена актом комісії від 21.05.2018 року, розмір завданої шкоди став відомий 08.04.2019 року відповідно до експертного звіту, до суду позивач звернувся 11.05.2019 року, вважає, що днем виявлення прямої дійсної шкоди є день складання висновку експертного дослідження, яким визначено розмір завданої шкоди внаслідок ДТП, тому строк, встановлений ч. 3 ст. 233 КЗпП України не пропущений.

Представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 чи його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги заявлені з пропуском строку звернення до суду, передбаченого ч. 3 ст. 233 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 4.1. ДП «МА «Бориспіль» є власником снігоочисної машини марки «Boschung Jet Broom», номерний знак НОМЕР_2 , та мікроавтобуса марки «ГАЗ-32213-288», номерний знак НОМЕР_1 . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 20 січня 2007 року (а.с.14-15) та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 1 червня 2011 року (а.с.16-17).

Крім того, зі змісту наказу генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-1851/п від 14 грудня 2017 року (а.с.10-13) вбачається, що відповідачі працюють в ДП «МА Бориспіль»: ОСОБА_1 - на посаді водія колони аеродромно-технічного забезпечення, а ОСОБА_2 - на посаді водія колони виробничо-господарського забезпечення.

Зі змісту акту причин дорожньо-транспортної пригоди №20-26-16 від 21 травня 2018 року (а.с.27-34) вбачається, що 22 березня 2018 року приблизно о 6 годині 10 хвилин на пероні ДП «МА «Бориспіль» сталось зіткнення мікроавтобуса марки «ГАЗ-32213-288», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , зі снігоочисною машиною марки «Boschung Jet Broom», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Зі змісту акту огляду технічного стану транспортного засобу №61-26-260 від 28 березня 2018 року (а.с.52-53) та звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, №01/04/19 від 8 квітня 2019 року (а.с.61-66) вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди мікроавтобусу марки «ГАЗ-32213-288», номерний знак НОМЕР_1 , були спричинені численні механічні пошкодження: розбито вітрове скло, двоє вікон правих передніх дверей, скло правих зсувних дверей, двоє вікон правої задньої частини кузова, зруйновано праве дзеркало заднього огляду, істотно деформовано праві передні двері, праві зсувні двері, праву задню боковину кузова, праву передню та середню стійки кузову, дах над вітровим склом, розбито зовнішню пластикову накладку правої передньої стійки, деформовано поперечну рульову тягу, розбито пластиковий ковпак переднього правого колеса, пластикову накладку передньої правої підніжки, пошкоджено передній бампер з правої сторони, пластикову накладку передньої лівої колісної арки, панель приладів з правої сторони, деформовано праве переднє пасажирське сидіння, зруйновано внутрішню пластикову накладку передньої сітки, пошкоджено внутрішню обшивку даху передньої частини салону, внутрішню пластикову накладку середньої стійки кузова, праве сидіння третього ряду пасажирського салону, деформовано поручень пасажирського салону. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної у зв`язку з пошкодженням мікроавтобусу марки «ГАЗ-32213-288», номерний знак НОМЕР_1 , склав 54590 гривень 66 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Згідно з ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Згідно з ч.3 ст.233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Організація руху персоналу, пасажирів, повітряних суден та транспортних засобів у контрольованій зоні аеропорту, окрім загальних Правил дорожнього руху регулюється Правилами наземного руху в аеропорту (далі - ПНРА).

Відповідно по п.5.18.2.1 ПНРА снігоприбиральні транспортні засоби часто працюють в умовах значного погіршення видимості, що створюються внаслідок їх роботи. При русі в районі виконання операцій по прибиранню снігу на пероні усі водії транспортних засобів повинні: зменшити швидкість і рухатись на безпечній відстані від снігоприбиральних транспортних засобів з дотриманням особливої обережності; поступатись переважним правом руху снігоприбиральним транспортним засобам (за винятком аварійно-рятувальних транспортних засобів).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що ДТП сталася виключно з вини водія ОСОБА_2 , оскільки це не підтверджується доказами у справі.

Згідно з актом причин дорожньо-транспортної пригоди №20-26-16 від 21 травня 2018 року основною причиною ДТП є порушення водіями вимог ПНРА та ПДР України, а саме водієм ОСОБА_2 п.2.3 ПДР України, п.5.9.4 та п.5.18.2.1 ПНРА, водієм ОСОБА_1 п.2.3, п. 12.3 ПДР України, п.5.2.2 ПНРА.

В матеріалах цивільної справи міститься копія постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 квітня 2018 року (а.с.84-86), якою провадження в справі про адміністративне правопорушення було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зі змісту цієї постанови вбачається, що порушення вимог п.10.11 ПДР України в його діях не виявлено. Однак у вказаній постанові відсутній висновок про дотримання ОСОБА_2 вимог п.5.18.2.1 ПНРА.

Відповідно до ст.. 82 ч.6 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При розгляді адміністративної справи суд не досліджував дотримання водіями Правилами наземного руху в аеропорту (далі - ПНРА).

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідачі по справі , не дивлячись на відсутність в їх діях відповідальності за адміністративне правопорушення , порушили правила наземного руху в аеропорту і є винними у скоєнні ДТП.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що сторони перебували під час скоєння ДТП у трудових стосунках, а тому відшкодування шкоди працівником роботодавцю регулюється Кодексом законів про працю.

Як вбачається з матеріалів справи, договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з відповідачами не укладалися. В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження обставин, передбачених в п.1-п.9 ч.1 ст.134 КЗпП України. Ці обставини свідчать про те, що підстави для покладення на відповідачів повної матеріальної відповідальності відсутні, згідно з ч.1 ст.132 КЗпП України вони повинні нести матеріальну відповідальність виключно в межах середнього місячного заробітку.

Однак, ДТП сталася 22.03.2018 року, про що роботодавцю достеменно було відомо в день заподіяння шкоди і тому , на думку колегії суддів, строк для звернення до суду з позовом про відшкодування цієї шкоди повинен обчислюватися саме із 22 березня 2018 року.

Доводи позивача про те, що вина відповідачів була встановлена актом комісії від 21.05.2018 року, розмір завданої шкоди став відомий 08.04.2019 року відповідно до експертного звіту, до суду позивач звернувся 11.05.2019 року, колегія суддів не приймає, оскільки ч.3 ст.233 КЗпП України річний строк передбачає з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і розширеному трактуванню не підлягає.

За таких обставин , колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» Приходька Ярослава Михайловича залишити без задоволення.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: