Справа № 183/1693/21
№ 2-н/183/538/21

У Х В А Л А
07 квітня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-
18 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_2 , на її користь аліментів на утримання дитини, в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 16 березня 2021 року і до досягнення повноліття.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до положень частини 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно із статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суддя, розглянувши заяву ОСОБА_1 , відмовляє у видачі судового наказу, з наступних підстав.
Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;
Відповідно до частини 1, 2 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, проте вимога про присудження аліментів за минулий час, а саме з 16 березня 2020 року, в даний виключний перелік не входить, тобто заявлені вимоги ОСОБА_1 , про стягнення аліментів за минулий час належить розглядати в порядку позовного провадження на підставі ст. ст. 174- 246 ЦПК України, оскільки наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного судочинства щодо розгляду справ, які не потребують повної та детальної процедури розгляду, та спрямоване на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.
Таким чином, при розгляді цього питання у наказному провадженні, з урахуванням доданих до заяви про видачу судового наказу документів, суд фактично позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність спору про розмір аліментів за минулий період з 16 березня 2021 року, а також всі обставини та підстави для правильного та об`єктивного розгляду.
Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права вимоги аліментів за минулий період, в той же час, аналіз наведених норм Сімейного Кодексу України дає суду підстави вважати, що такі вимоги можуть бути заявлені особою, шляхом подання нею до суду позовної заяви, яка підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 161 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд відмовляє ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Відповідно до частини 2 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Керуючись ст. 163, 165, 166,258- 260 ЦПК України, -
ОСОБА_1 відмовити у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.
Роз`яснити заявникові її право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Суддя Сорока О.В.