Справа № 137/1639/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судових засідань Голота О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат, в якому зазначає, що 12 червня 2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2018 р. шлюб було розірвано. Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2020 року змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожному, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що дві тисячі гривень аліментів у місяць на двох дітей, які сплачуються відповідачем не вистачає, щоб покрити витрати пов`язані із навчанням старшого сина, який навчається у вищому учбовому закладі на платній основі. Відповідач добровільно сплачувати витрати на навчання дитини не вважає за потрібне та навіть не цікавиться, як навчається його дитина, хоча матеріально має таку можливість. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 18399 грн. та періодичні додаткові витрати, що пов`язані з оплатою навчання в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року до 20 червня 2024 року. 15.01.2021 р. до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Залокоцької В.Д., в якому зазначає, що 05.11.2019 року відповідач зареєстрував шлюб з іншою жінкою і від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наразі на утриманні знаходиться малолітня дитина та дружина, яка здійснює догляд за дитиною до трирічного віку. Відповідач працює, але його доходи не є достатніми, наразі перебуває на обліку у центрі зайнятості. Крім того, у позовній заяві в розрахунках сум щомісячних виплат позивач вказує суму 600 грн, а в прохальній частині позовної заяви просить стягувати щомісячно витрати на навчання в рзмірі 1200 грн. Щодо стягнення витрат на придбання ноутбука в сумі 19598 грн зазначає наступне. Придбання ноутбуку за вказаною ціною, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, є вкрай необдуманим і мало б бути погоджене з відповідачем. Позивачем не надано жодного доказу на його придбання, оскільки наданий до позовної заяви доказ як Специфікація до кредитного договору не може братися до уваги, оскільки він не є доказом його придбання. За таких підстав в задоволенні позову про стягнення додаткових витрат просить відмовити. 04.02.2021 р. позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 18399 грн. додаткових витрат та періодичні додаткові витрати, що пов`язані з оплатою навчання в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року до 31 грудня 2020 року. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Подану до суду позовну заяву з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримує повністю та просить їх задоволити, протии постановлення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Залокоцька В.Д. надала суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника. Вказує, що заяву про зменшення позовних вимог відповідач визнає лише в частині стягненя додаткових витрат в розмірі 600 грн (пов`язані із навчанням). В частині стягнення додаткових витрат (за ноутбук) заперечують повністю, так як позивачем не надано жодного доказу щодо (покупки) сплати вказаних витрат. Врахувавши письмову позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Із рішення Літинського районного суду Вінницької області від 14.07.2020 р. (а.с.9-11) змінено спосіб стягнення аліментів і ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку, до їх повноліття починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.12) 14.06.2002 року сторони зареєстрували шлюб. Відповідно до копії свідотва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначені його батьками. Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2018 року(а.с.14-16) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. Відповідно до Договору №0420163 від 14.09.2020 р. (а.с.26-27) ОСОБА_3 навчається у Вінницькому національному технічному університеті за освітньо-професійною программою «Бакалавр» з 14.09.2020 р. по 20.06.2024 р., денна форма навчання, загальна вартість освітньої послуги складає 68800 грн. Відповідно до копії квитанції (а.с.28) 11.09.2020 ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_6 , курс 1, 8600 грн. Відповідно до копії квитанції від 26.11.2020 р. (а.с.29) ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_6 , курс 1, 8600 грн. Відповідно до Специфікації до кредитного договору (а.с.51) позивач ОСОБА_1 звернулася до АТ «ОТП Банк» для отримання кредиту. На підтвердження вказаних у відзиві обставин відповідачем суду надано свідоцтво про шлюб (а.с.48) відповідно до якого 05.11.2019 р. ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , свідоцтво про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.49), наказ №16-к від 19.03.2020 року (а.с.50) про перебування ОСОБА_9 у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, довідку про склад сім`ї (а.с.51). Відповідно до судового наказу від 02 лютого 2021 р. (а.с.69) з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) боржника. Відповідно до довідки Літинської районної філії Вінницького ОЦЗ від 13.01.2021 р. (а.с.70) ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний з 05 січня 2021 року. У Відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (а.с.71) зазначається розмір сум виплачених доходів ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року. Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 17.03.2021 р. (а.с.72) з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_9 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 185 ч. 1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В постанові Верховного Суду від 14.01.2019 р. (справа №751/4312/16-ц) йдеться про те, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримує один з батьків на утримання дитини. Верховний Суд в постановах від 205/4622/16-ц (справа №205/4622/16-ц), від 10.01.2019 р. (справа №369/11745/16-ц) не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відвідування спортивної секції, дитячого гуртка, дитячого садка. Враховуючи зазначене, суд вважає, що витрати на придбання ноутбука не відносяться до додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, купуються за бажанням і можливостями батьків. Крім того, надана позивачем Специфікація до кредитного договору не є доказом придбання ноутбуку Asus TUF Gaming FX504GD і не береться судом до уваги на підтвердження вимоги щодо стягнення додаткових витрат в сумі 18399 грн. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. На підставі викладеного, враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати, що пов`язані з оплатою навчання в розмірі 600 грн. щомісячно. Вимога позивача щодо стягнення з відповідача 18399 грн. додаткових витрат на придбання ноутбука до задоволення не підлягає, оскільки наданими доказами не підтверджено його придбання. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 904 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 84, 182, 183, 185, 191 СК України, ст.ст. 76, 77-81, 95, 137, 141, 228, 229, 235, 241, 258, 259, 263- 265, 274, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області від 05.09.2002 року, періодичні додаткові витрати, що пов`язані з оплатою навчання у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 07.12.2020 року по 31 грудня 2020 року. В решті позову відмовити. Стягнути із ОСОБА_2 на відповідний рахунок судовий збір в сумі 908 гривень. Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.