Справа 201/1311/19
Провадження 2/206/15/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», про стягнення суми безпідставно набутих грошових коштів та фінансових санкцій,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача, поданих відзивів, відповідів на відзив.

Свої уточненні позовні вимоги від 24.05.2019 позивач обґрунтовує тим, що 27.08.2018 господарським судом Дніпропетровської області винесено наказ про примусове виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №904/6892/17. Відповідно до вказаного виконавчого документу з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» стягнуто 109228155 грн. 83 коп. основного боргу, 21591324 грн. 76 коп. пені 3894707 грн. 35 коп. трьох процентів річних, 13589082 грн. 39 коп. інфляційних витрат та 240000 судового збору. 05.10.2018 року приватним виконавцем Сивокозовим О.М. відкрито виконавче провадження №57370017 про стягнення з ПАТ «Криворіжгаз» заборгованість згідно наказу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018. Після скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 по справі №904/6892/17, на підставі якої прийнято нове рішення про стягнення з ПАТ «Криворіжгаз» заборгованості на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 109228155 грн. 83 коп. основного боргу, 21591324грн 76 коп. пені, 3894707грн. 35 коп. трьох процентів річних, 13589082грн. 39коп. інфляційних витрат та 240000 судового збору, та закінчення виконавчого провадження №57370017, 03.12.2018 приватним виконавцем Сивокозовим О.М. повернуто на рахунок ПАТ «Криворіжгаз» лише 2865982,43 грн. Станом на 06.12.2018 на рахунок ПАТ «Криворіжгаз» не повернуто грошові кошти у розмірі 1852193,31грн. Повідомляє, що ПАТ «Криворіжгаз» зверталось до приватного виконавця Сивкозова О.М. про повернення вищезазначених коштів, однак вимоги підприємства залишились проігноровані. Відповідач зобов`язаний повернути грошові кошти у розмірі 1852193,31грн.

На підставі викладеного просить суд стягнути з приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича на користь Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» безпідставно набуті грошові кошти в сумі 1852193,31грн., 3% річних у розмірі 89567,10грн., інфляційні втрати у розмірі 465922,38грн. Стягнути з приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича на користь Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» судовий збір в сумі 36115,24 грн.

16 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що на виконанні знаходилося виконавче провадження №57370017 від 05.10.2018 з примусового виконання, наказ №904/6892/17 виданий 27.08.2018. Постановою Верховного Суду по справі №904/6892/17 від 21.11.2018 року скасовано Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №904/6892/17. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 03.12.2018 року виконавче провадження з примусового виконання наказу №904/6892/17 виданого 27.08.2018 Господарським судом Дніпропетровської області закінчено, припинено чинність арешту майна боржника, скасовано заходи примусового виконання рішення суду, в тому числі знято арешт з коштів боржника, накладений за постановами про арешт коштів боржника ПАТ «Криворіжгаз». В лютому 2019 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» звернулося з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про стягання безпідставно набутих грошових коштів та фінансових операції. Відповідач ознайомився з позовною заявою АТ «Криворіжгаз» та не погоджується з викладеними в ній вимогами, вважає їх безпідставними й надуманими та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. По перше, щодо невідповідності наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018р. виданого у справі №904/6892/17 вимогам, що становлять до виконавчих документів. На виконання Постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 року Господарським судом Дніпропетровської області 27.08.2018 року видано наказ. Наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.18 у справі №904/6892/17 містить всі необхідні реквізити, які зазначаються у виконавчому документі, передбачені ч. 1,3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»: щодо зазначення назви і дати видачі документа, найменування органу, який його видав наказ від 27.08.2018 у справі №904/6892/17, виданий господарським судом Дніпропетровської області; щодо зазначення дати прийняття і номеру рішення, згідно з яким видано документ; дати набрання рішення законної сили постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.18 (справа №904/6892/17), яка набрала законної сили 16.08.2018; щодо зазначення строку пред`явлення рішення до виконання наказ дійний для пред`явлення до 17.08.2021; щодо зазначення повторного найменування, місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника; резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення стягнути з публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (в назві зазначено адресу та код ЄДРПОУ 50051, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1, 7) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (в наказі зазначено адресу та код ЄДРПОУ 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ 2007755 грн. 83 коп. основного боргу, 21591324грн. 76 коп. пені, 389470грн. 35коп. трьох процентів річних, 13589082грн. 39 коп. інфляційних витрат та 240000 судового збору: щодо підписання виконавчого документа уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів у справі №907/68/92 підписано суддею ОСОБА_3 та скріплений гербовою печаткою господарського суду Дніпропетровської області.

Після звернення ПАТ «Криворіжгаз» дійсно було виявлено помилку допущену при оформленні судового наказу, яка полягає в тому, що сплутано між собою найменування сторін провадження. Але слід зазначити, що у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» виконуються саме рішення на підставі виконавчих документів. Таким чином виконанню підлягає саме судове рішення, в якому зазначено «Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 109228155грн. 83коп. основного боргу, 21591324грн. 76 коп. пені, 3894707 грн. 35 коп. трьох процентів річних, 13589082 грн. 39 коп. інфляційних витрат та 240000 судового збору. Після виявлення зазначених з обставин приватний виконавець повідомив про це стягувачу ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна», яка в свою чергу звернулася до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про виправлення помилки. Таким чином має місце допущення лексичної помилки при оформленні виконавчого документа. В іншому виконавчий документ містить всі відомості, які повинні бути зазначені у виконавчому документі. Слід також звернути увагу, що допущення лексичної помилки при оформленні документів не може бути підставою невиконання судового рішення, що набрало законної сили. Крім того, допущена судом помилка в наказі у графі «стягувач та боржник», не є такою, що може перешкоджати примусовому виконанню рішення, оскільки зазначення стягувача та боржника дублюються у тексті наказу з вірним визначенням сторін виконавчого провадження, а саме: «Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворіжгаз» на користь Публічного Акціонерного Товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» грн. 83коп. основного боргу, 21591324грн. 76 коп. пені, 3894707грн. 35коп. трьох процентів річних, 13589082грн. 39 коп. інфляційних втрат та 240000 судового збору. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 03.12.2018 року (Вих. №2143) виконавче провадження з примусового виконання Наказу №904/6892/17 виданого 27.08.2018 Господарським судом Дніпропетровської області закінчено, припинено чинність арешту майна боржника, скасовано заходи примусового виконання рішення суду, в тому числі знято арешт з коштів боржника, накладений за постановами про арешт коштів боржника ПАТ «Криворіжгаз».

В позовній заява позивач посилається на відповідь Міністерства юстиції України 17.01.2019 року про результати позапланової невиїзної перевірки, якою встановлено порушення приватним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження». Проте слід зазначити, що відповідно до довідки Міністерства юстиції України за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.С. від 08.12.2018р. встановлено, що за результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. щодо здійснення виконавчого провадження №57370017, яка проводилася на підставі скарги голови правління ПАТ «Криворіжгаз» Колесник В. від 10.12.2018р. та в межах предмету цієї скарги, порушень вимог законодавства не виявлено. Приватному виконавцю подано заяву представника ПАТ «Криворіжгаз» Рудинської Ю.О. від 23.10.2018 року з проханням зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню посилаючись на ухвалу Верховного Суду від 19.10.2018 року у справі №904/6892/17, але заяви надано лише роздрукований текст засвідчений власноруч представником Рудницькою Ю.О. За таких обставин приватний виконавець 24.10.2018 року за вих. №1894 направив повідомлення ПАТ «Криворіжгаз», яким повідомив, що вимушений відмовити у задоволенні заяви представника ПАТ «Криворіжгаз» Рудницької Ю.О. від 23.10.2018 року з наступних підстав: За приписами ч. 1 ст. 232 господарського процесуального кодексу України, судовими рішеннями є, ухвали; рішення; постанови; судові накази. В свою чергу, визначення поняття судового рішення та копії судового рішення, містить також у розділі VІІ, VІІІ, ІХ Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 №1200/0/15-18. Електронні копії електронних примірників судових рішень направляються інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі в порядку взаємодії між Реєстром та іншими державними електронними інформаційними ресурсами. Судовим рішенням, у розумінні вищезазначених норм порядку, є вирок, рішення, постанова, ухвала, окрема ухвала (постанова) суду, що ухвалені (постановлені) судами у кримінальних цивільних, господарських справах, у справах адміністративної юрисдикції та у справах про адміністративні правопорушення, а також судовий наказ, виданий в порядку наказного провадження у цивільних справах. Копією судового рішення на паперовому носії є документи, виготовлені в апараті суду з використанням або без використання комп`ютерної техніки, інформація в якому викладена у формі текстових даних та зафіксована на папері. Отже чинне законодавство України розрізняє поняття «судове рішення» та «копія судового рішення» і наділяє їх конкретним змістом. Також, правила виготовлення копій судових рішень визначено порядок ведення діловодства у господарських судах визначених Інструкцією з діловодства в господарських судах України, затверджено наказом Державної судової адміністрації від 20.02.2013 № 28. За приписами пунктів 2.6.10., 2.6.11. оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи, учасникам судового процесу надсилаються (видаються) копії судових рішень, засвідчених відміткою «Згідно з оригіналом». Зазначається назва посади, особистий підпис відповідальної особи, яка засвідчує примірник, її ініціали, прізвище, дата засвідчення копії. Копія процесуального документа скріпляється відповідною (не гербовою) печаткою суду так, щоб відбиток печатки охоплював останні кілька літер назви посади відповідальної особи, що засвідчує документ. Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис». Аналогічний порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55. Приватному виконавцю повторно подано заяву представника ПАТ «Криворіжгаз» Рудницької Ю.О. від 30.10.2018 року з проханням зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню та додано ухвалу Верховного Суду від 19.10.2018 року у справі №904/6892/17, яку засвідчено у встановленому законом порядку працівником суду та скріплено печаткою суду. Таким чином дії приватного виконавця у період з 24.10.2018 року по 31.10.2018 року є абсолютно законними та правомірними. При цьому в своєму позові позивач зазначає, що сума стягнутих з позивача грошових коштів у розмірі 2865982,43грн. була повернута останньому в день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, тобто 03.12.2018р. А станом на 21.01.2019р. розмір неповернутих безпідставно отриманих грошових коштів складає 1852193,31грн., однак позивач не надає обґрунтованого розрахунку цієї суми, що з цієї суми є витратами виконавчого провадження, вимогами стягувача та основною винагородою приватного виконавця. Тобто з наведених приписів вбачається, що стягнення грошових коштів за виконавчим провадженням здійснюється у визначеній черговості та наразі відповідні грошові кошти розподілені у відповідності до їх черговості та не знаходяться на рахунку відповідача.

У квітні 2019 року позивач у справі №904/6892/17 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про поворот виконання рішення, в якій заявник просить в порядку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №904/6892/17 стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь ПАТ «Криворіжгаз» грошові кошти в розмірі 1682756,90грн. Однак про зазначену обставину позивач в позовній заяві про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів не зазначає. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2019р. зупинено провадження у справі №904/6892/17 по розгляду заяви про поворот виконання постанови до часу розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги, однак у випадку задоволення заяви про поворот виконання рішення та позовної заяви про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів позивачем матиме підстави для подвійного стягнення зазначених сум. 04.04.2019р. Господарським судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу за результатами розгляду скарги ПАТ «Криворіжгаз» на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. з примусового списання грошових коштів з розрахунків ПАТ «Криворіжгаз» у період з 24.10.2018 по 02.11.2018 на загальну суму 3689573,62грн. незаконними, якою у задоволенні скарги відмовлено. Зазначена ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019р. позивачем не оскаржувалася та набрала законної сили. Враховуючи, що дії приватного виконавця щодо списання грошових коштів в період з 08.10.2018р. по 23.10.2018р. позивачем не оскаржувалися, а дії приватного виконавця зі списання грошових коштів в період з 24.10.2018 по 02.11.2018 визнані Господарським судом Дніпропетровської області законними, тобто правова підстава в розумінні статті 1212 ЦК України не скасована, не визнана недійсною, не змінена та не припинена, спірні правовідносини не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні ст. 1212 ЦК України. Отже, наведені обставини виключають факт безпідставного набуття відповідачем коштів, а тому відсутні підстави для застосування ст. 1212 ЦК України до даних правовідносин. Таким чином та враховуючи обставини, що виключають факт безпідставного набуття відповідачем грошових коштів, а саме: 1) наказ Громадського суду Дніпропетровської області від 27.08.2019р. не скасований та не вказаний таким, що не підлягає виконанню, 2) за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.С. щодо здійснення виконавчого провадження №57370017 порушень вимог законодавства не виявлено, 3) позивачем не надано обґрунтованого розрахунку безпідставно отриманих грошових коштів, 4) дії відповідача зі стягнення грошових коштів в межах виконавчого провадження не визнані протиправними, позовна заява про стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного просить суд прийняти відзив приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. на позовну заяву про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у справі №201/1311/19. Відмовити ПАТ «Криворіжгаз» у задоволенні позову про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у справі №201/1311/19. (том 1, а.с. 197-207).

21 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. було подано додаткові письмові пояснення у справі, які є аналогічними поданим раніше запереченням (том 4, а.с. 88,89).

30.04.2020 до канцелярії Самарського районного суду м. Дніропетровська представником третьої особи НАК «Нафтогаз України» Абісовим А.В. подані письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що наразі обов`язок НАК «Нафтогаз України» з повернення позивачу грошових коштів в розмірі 1682756,90грн відсутній. Так, НАК «Нафтогаз України» направила на адресу АТ «Криворіжгаз» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.04.19 № 39-3310/1.17-19. Встановлені у господарській справі №910/7804/19 обставини не потребують доказування у цивільній справі №201/1311/19. НАК «Нафтогаз України» вважає, що на час винесення приватним виконавцем постанов про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на кошти боржника, дії приватного виконавця Сивокозова О.М. були правомірними, тобто такими, що відповідають чинному законодавству. А обов`язок щодо повернення коштів, стягнутих з АТ «Криворіжгаз» в рамках виконавчого провадження № 57370017 відсутній у зв`язку з проведеним НАК «Нафтогаз України» зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Отже враховуючи викладене, позов АТ «Криворіжгаз» до приватного виконавця Сивокозова О.М. про стягнення коштів у цивільній справі №201/1311/19 є необґрунтований та безпідставний, оскільки зобов`язання з повернення коштів, внаслідок скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.18 у справі № 904/6892/17, припинилися у зв`язку з направленням НАК «Нафтогаз України» заяви про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Стягнення коштів з приватного виконавця Сивокозова О.М. у рамках даної цивільної справи призведе фактично до подвійного стягнення відповідної суми коштів, що є неприпустимим. На підставі викладеного у задоволенні позову АТ «Криворіжгаз» до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про стягнення коштів у цивільній справі №201/1311/19 відмовити у повному обсязі (том 4, а.с. 17- 20).

20.05.2020 представником позивача до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська були подані додаткові пояснення, в яких зазначені такі самі обставини як і в позовні заяві. В прохальній частині пояснень просить суд позовні вимоги АТ «Криворіжгаз» задовольнити у повному обсязі (том 4, а.с. 38-42)

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, до якого подано даний позов 01 лютого 2019 року, від 05 лютого 2019 року відповлено у відкритті провадження у цивільній справі з рекомендацією звернутися до Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 25 т.1).

За апеляційною скаргою ПАТ «Криворіжгаз» Дніпровський апеляційний суд постановою від 23 квітня 2019 року скасував ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2019 року з направленням справи для продовження розгляду (а.с. 110-113 т.1).

На підставі ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2019 року, керуючись тією обставиною, що відповідач як фізична особа має зареєстроване місце проживання у Самарському районі м.Дніпра, позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз (раніше Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз») до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про стягнення сум передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. (том 1, а.с. 147).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2019 року дана цивільна справа була прийнята до провадження, призначено підготовче судове засідання (том 1, а.с 154).

19.09.2019 відповідачем, приватним виконавцем Сивокозовим О.М. було подано клопотання про відкладення розгляду справи (том. 1, а.с. 166). Заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (том 1, а.с. 168-170). Також подано заява про зупинення провадження по справі до набрання чинності ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/6892/17 про поворот виконання рішення (том 1, а.с. 171-172).

04.10.2019 від представника позивача Дубовик С.В. до канцелярії суду було подано заперечення на клопотання про залучення третьої особи, в якому просить відмовити в задоволенні заяви приватного виконавця Сивокозова О.М. про залучення ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (том 1, а.с. 183-185).

04.10.2019 від представника позивача ОСОБА_4 до канцелярії суду було подано заперечення на клопотання про зупинення провадження, в якому він просить суд відмовити у заяві приватного виконавця Сивокозова О.М. про зупинення провадження (том 1, а.с. 188-190).

17.10.2019 приватним виконавцем Сивокозовим О.М. до суду було подане клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М., посвідчення № 0003 від 03.005.2017 року матеріали та/або їх копії, виконавчого провадження №57370017 з примусового виконання наказу 904/6892/17 виданого 27.08.2018р. Господарським судом Дніпропетровської області (том 1, а.с. 224).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2019 клопотання відповідача про витребування доказів було задоволено (том 1, ас. 225).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2019 клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (том 1, а.с. 228).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2019, провадження по цивільній справі №201/1311/19 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, про стягнення суми - зупинено до набрання чинності ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/6892/17 за результатом розгляду заяви ПАТ «Криворіжгаз» про поворот виконання рішення суду (том 1 а.с. 227).

17.10.2019 на електрону пошту суду від відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивококозова О.М. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме долучити до матеріалів справи №201/1311/19 копію витягу з протоколу №7 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців (том 1, а.с. 229 235).

08.11.2019 представником позивача ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська про зупинення провадження у справі від 17.10.2019 (том 2, а.с. 1-5).

13.11.2019 Дніпровським апеляційним судом винесено ухвалу про повернення цивільної справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо усунення недоліків (том 2, а.с. 28).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019 було внесено виправлення в резолютивну частину ухвали суду та повний текст ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2019 по цивільній справі №201/1311/19 про зупинення провадження по справі (том 2, а.с. 39,40).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» залишено без руху (а.с. 42 т.2).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.02.2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» - задоволено. Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (том 2, а.с. 62-65).

19.03.2020 на електронну пошту суду від відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи практики Верховного Суду (том 3, а.с. 222 - 231).

19.03.2020 до канцелярії суду від відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. надійшло клопотання про перенесення судового розгляду у зв`язку із запровадженням тритижневого карантину (том 3, а.с. 243).

10.04.2020 до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (том 4, а.с. 5).

14.04.2020 до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (том 4, а.с. 10,11).

17.04.2020 до канцелярії суду від відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (том 4, а.с. 13).

20.07.2020 відповідачем приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. було подано заява про закриття провадження у справі в частині вимог, а саме закрити провадження по справі №201/13/11/19 за позовом АТ «ОГС «Криворіжгаз» до приватного виконавця Сивокозова О.М. в частині стягнення із відповідача 1160,72 грн. витрат виконавчого провадження №57370017, 168275,69 грн. основної винагороди приватного виконавця Сивокозова О.М. в рамках виконавчого провадження № 57370017 (том 4, а.с. 85-87).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2020 заяву ОСОБА_5 про часткове закриття провадження по справі задоволено. Закрито провадження в частині стягнення із відповідача 1160,72 грн. витрат виконавчого провадження №57370017, 168275,69грн основної винагороди приватного виконавця Сивокозова О.М. в рамках виконавчого провадження №57370017 по цивільній справі №206/1311/19 за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення суми безпідставно набутих грошових коштів та фінансових санкцій (том 4, а.с. 91,92).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2020 закрито підготовче судове засідання у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду (том 4, а.с. 94).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.10.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» - задоволено. Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2020 про закриття провадження у справі в частині вимог скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (том 4, а.с. 137-140).

11.08.2020 представником третьої особи НАК «Нафтогаз України» адвокатом Кулик О.А. було подано заяву про проведення судового засідання призначеного на 17.08.2020 в режимі відео конференції (том 4, а.с. 143 146). У зв`язку з перебуванням справи в Дніпровському апеляційному суді як на час надходження клопотання, так і станом на 17.08.2020, судове засідання, призначене на вказану дату, не відбувалося.

В судовому розгляді представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому розгляді заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 25 січня 2021 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Судом встановлено, що 27.08.2018 господарським судом Дніпропетровської області видано наказ про примусове виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №904/6892/17, відповідно до якого з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» стягнуто 109228155 грн. 83 коп. основного боргу, 21591324 грн. 76 коп. пені 3894707 грн. 35 коп. трьох процентів річних, 13589082 грн. 39 коп. інфляційних витрат та 240000 судового збору (а.п. 46 т.1). 05.10.2018 року приватним виконавцем Сивокозовим О.М. відкрито виконавче провадження №57370017 про стягнення з ПАТ «Криворіжгаз» заборгованості згідно наказу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 (а.п. 3 т.3).

Постановами приватного виконавця Сивокозова О.М. від 05.10.2018 накладено арешт на грошові кошти боржника в банківських установах (а.п. 36, а.п. 38 т.1)

Як стверджує позивач у позовній заяві, в процедурі виконання з рахунків ПАТ «Криворіжгаз» було стягнуто у період з 09.10.2018 по 02.11.2,62 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, наданих позивачем (а.п. 66-88 т. 1). Проте згідно наданого тим же позивачем поряд з копіями платіжних доручень копією акту звіряння з приватним виконавцем, оформленому позивачем в односторонньому порядку 28 січня 2019 року, обороти за цей період склали іншу суму 4718175,74 грн., сума 3689573,62 грн. в даному акті не фігурує (а.п. 89 т.1).

При цьому згідно копій меморіальних ордерів, платіжних доручень, наданих відповідачем у копії виконавчого провадження, витребуваної судом, наявні платіжні документи про стягнення сум, на які посилався позивач (а.п. 25-32, а.п. 53-57, а.п. 59-60, а.п. 69-74, а.п. 170-173 т.3). Слід зауважити, що судом ретельно аналізувалися саме платіжні доручення та меморіальні ордери, за якими приватним виконавцем Сивокозовим О.М. стягувалися суми коштів з ПАТ «Криворіжгаз» для порівняння з наданими позивачем, і такі первинні документи, надані сторонами, повністю збігаються за реквізитами та сумами. Проте достовірно визначити суму коштів, стягнутих приватним виконавцем з ПАТ «Криворіжгаз» в процесі виконання наказу господарського суду, неможливо внаслідок суперечливості сум коштів, які навів позивач. Відповідач, заперечуючи проти розрахунків позивача, власних контррозрахунків не надав. Крім того, сторони не лише не вдавалися до позасудових заходів з`ясування стягнутих сум, але і в процесі розгляду справи не клопотали про призначення відповідної судової експертизи.

Позивач стверджує, що відповідач після закінчення виконавчого провадження №57370017, 03.12.2018 повернув на рахунок позивача 2865982,43 грн., і станом на 06.12.2018 на рахунок ПАТ «Криворіжгаз» не повернуто грошові кошти у розмірі 1852193,31грн.

Так, постановою Верховного Суду по справі №904/6892/17 від 21.11.2018 року скасовано Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №904/6892/17, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.п. 56-59 т.1). Згодом постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі №904/6892/17 змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення залишено без змін. 09.04.2019 Центральним апеляційним господарським судом винесено додаткову постанову, якою стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" 480 000 грн. судового збору за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 у №904/6892/17. 15.04.2019 на виконання зазначеної додаткової постанови видано наказ. Постановою Верховного Суду від 09.07.2019 Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі № 904/6892/17 скасовано в частині стягнення пені в сумі 4 005 124 грн. 18 коп., 3% річних 2 514 829 грн. 17 коп. та інфляційних втрат 9 067 915 грн. 01 коп. за період з 22.06.2016 по 31.05.2017. Справу №904/6892/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020р. у справі № 904/6892/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Судові витрати, понесені Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" покладені на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про поворот виконання рішення - відмовлено. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2020р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - задоволено частково; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020р. у справі № 904/6892/17 в частині відмови у стягненні пені - скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 4 005 124,18 грн. пені, 60 678,44 грн. судового збору. В решті - рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020р. у справі № 904/6892/17 - залишено без змін. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 115 904,49 грн. судових витрат за подання апеляційної скарги та 45 688,04 грн. за подання касаційної скарги. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.11.2020р. у справі № 904/6892/17 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" задоволено частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2020 р. у справі № 904/6892/17 скасовано. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020р. у справі №904/6892/17 залишено в силі. Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" 120 153,72 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції (джерело - Єдиний державний реєстр судових рішень, справа єдиний унікальний номер 904/6892/17). Розгляд господарської справи №904/6892/17 триває на час ухвалення рішення в даній цивільній справі.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 03.12.2018 року виконавче провадження з примусового виконання наказу №904/6892/17, виданого 27.08.2018 Господарським судом Дніпропетровської області закінчено, припинено чинність арешту майна боржника, скасовано заходи примусового виконання рішення суду, в тому числі знято арешт з коштів боржника накладений за постановами про арешт коштів боржника ПАТ «Криворіжгаз» (а.п. 65 т.1). 03.12.2018 приватним виконавцем Сивокозовим О.М. повернуто на рахунок ПАТ «Криворіжгаз» 2865982,43 грн. згідно платіжного доручення №502 від 03.12.2018 (а.п. 175 т.3).

Відповідач ОСОБА_5 , хоча і зауважував на відсутності в розрахунку позивача сум винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, у клопотанні, поданому до суду 20.07.2020 зазначив, що сума 1852193,31грн. складається із наступного: 1160,72грн., витрати виконавчого провадження №57370017, 168275,69 грн. основна винагорода приватного виконавця Сивокозова О.М. в рамках виконавчого провадження №57370017, а 1682756,90 грн. сума заборгованості АТ «ОГС «Криворіжгаз», яка була стягнута в рамках виконавчого провадження №57370017 та перерахована стягувачу ПАТ НАК «Нафтогаз України».

АТ «ОГС «Криворіжгаз» зверталося в порядку господарського судочинства із заявою про поворот виконання рішення та стягнення з НАК «Нафтогаз України» саме 1682756,90 грн., що підтверджується рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020 у справі № 904/6892/17 (а.п. 67-80 т.4). Отже саме цю суму слід вважати такою, що в процесі виконання була перерахована НАК «Нафтогаз України» і не повернута ПАТ «Криворіжгаз», а 1160,72 грн. - витрати виконавчого провадження №57370017, 168275,69 грн. основна винагорода приватного виконавця Сивокозова О.М.

В цьому ж рішенні встановлено, що у господарській справі №910/7804/19 постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 у спорі між цими ж господарюючими суб`єктами грошові кошти 1682756,90 грн. зараховані як зустрічні однорідні вимоги, внаслідок чого було відмовлено в повороті виконання рішення господарського суду на вказану суму коштів.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом в цій же господарській справі № 904/6892/17 в постанові від 17 листопада 2020 року, яким залишено в силі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020 (а.п. 173-181 т.4).

Відповідно до частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки господарськими судами на рівні Верховного Суду вирішено питання щодо 1682756,90 грн. та констатовано відсутність підстав для їх стягнення в порядку повороту виконання в господарській справі № 904/6892/17, стягнення даної суми коштів з приватного виконавця Сивокозова О.М., який і перерахував ці ж кошти, стягнуті з ПАТ «Криворіжгаз», на користь НАК «Нафтогаз України», буде подвійним поверненням цих коштів позивачу, внаслідок чого таке стягнення є безпідставним, і в цій частині вимог слід відмовити.

Що стосується вимог про стягнення 1160,72 грн. витрат виконавчого провадження №57370017 та 168275,69 грн. основної винагороди приватного виконавця Сивокозова О.М, слід зазначити наступне.

Доводи відповідача про те, що його не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скаргами на його дії від ПАТ «Криворіжгаз», суд не бере до уваги, оскільки постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі №904/6892/17 визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження та постанов про накладення арешту на кошти боржника із виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі № 904/6892/17 незаконними. Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про відкриття виконавчого провадження та постанови про виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі № 904/6892/17 та постанови про накладення арешту на кошти боржника Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (а.п. 43-55 т.4). Слід зазначити, що постанови про стягнення витрат виконавчого провадження та винагороди приватного виконавця не були предметом оскарження.

Як встановлено ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення та повернення виконавчого збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно із ч.ч. 7 - 9 ст. 27 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Статтею 45 Закону встановлений порядок розподілу стягнутих з боржника грошових сум. Розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми;

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч.9 ст. 27 Закону), 11, 14, 15 ч. 1 ст. 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно з п. 21 розділу ІІІ Інструкції у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Отже, виконавчий збір і основна винагорода приватного виконавця стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження згідно статті 39 Закону в розмірі 10 % від суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору і основної винагороди приватного виконавця у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум.

Як встановлено судом з матеріалів справи, приватним виконавцем було стягнуто з боржника на користь стягувача присуджені наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі № 904/6892/17 суми в загальному розмірі 4 718 175,74 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина 1 статті 42 Закону відносить також виконавчий збір або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ передбачено, що виконавчий збір або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно статті 37 Закону.

Таким чином, у приватного виконавця були наявні правові підстави для стягнення з ПАТ «Криворіжгаз» виконавчого збору, оскільки наказ суду був частково виконаний, пропорційно до стягнутих сум коштів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 15.02.2018р. у справі № 910/1587/13 дійшов висновку, що аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII дає можливість зробити висновок про те, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.

При тому, що стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Так, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.06.2018р. у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) дійшла висновку про те, що крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, важливою обставиною справи є той факт, що основна винагорода приватного виконавця була стягнута на підставі відповідної постанови від 05.10.2018 року (а.п. 5 т.3), витрати виконавчого провадження також були стягнуті на підставі відповідних постанов приватного виконавця Сивокозова О.М. від 09.10.2018 року (а.п. 21-22 т.3) та 03.12.2018 року (а.п. 168-169 т.3). Зазначені постанови, як і постанова про закінчення виконавчого провадження від 03.12.2018 року (а.п. 176-177 т.3) приватного виконавця Сивокозова О.М. не оскаржувались позивачем у порядку встановленому чинним законодавством, не скасовані та дії відповідача по винесенню зазначених постанов не визнані протиправними.

Суд, оцінюючи правові підстави позову, зазначає, що позивач, звертаючись до місцевого загального суду із вимогами про повернення безпідставно отриманої приватним виконавцем суми основної винагороди, посилається на норми ст. 1212 ЦК України, якою регулюється порядок і підстави повернення майна, набутого без достатньої правової підстави.

Розглядаючи цей спір, суд доходить висновку, що сплачені позивачем кошти не можна вважати майном, набутим відповідачем без достатньої правової підстави.

Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Загальна умова частини 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07 червня 2018 року у справі № 212/3593/16-ц (провадження № 61- 60св17), постанові від 05 лютого 2020 року у справі №201/8493/18 (провадження № 61-11748св19), яка згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи те, що отримані приватним виконавцем кошти не є безпідставно набутим майном, тому відсутні підстави для застосування ст. 1212 ЦК України до даних правовідносин.

Відтак не підлягає застосуванню і ст. 1214 ЦК України щодо відшкодування доходів від безпідставно набутого майна, також не можуть бути стягнуті 3% річних та інфляційні втрати згідно ст. 625 ЦК України, оскільки останні можуть походити лише від наявності основного зобов`язання.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, приймаючи до уваги, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.

Суддя А.О. Сухоруков