Провадження № 2/756/835/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

5 квітня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Плясі Б.Р., Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 01.05.2019 року ним укладено з ОСОБА_3 договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 надав йому у позику грошові кошти у сумі 100 000 грн. 00 коп., які він зобов`язувався повернути в строк до 01.10.2019 року.

Оскільки 26.07.2019 року ним помилково перераховано частину боргу у розмірі 60 000 грн. 00 коп. на рахунок ОСОБА_2 , яка в добровільному порядку ці кошти не повертає, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 60 000 грн. 00 коп. безпідставно набутих грошових коштів.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, його представник - ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, а тому відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що 01.05.2019 року між ОСОБА_3 (позикодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником) укладений договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальникові безпроцентну позику на суму 100 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики. Повернення позики може відбуватись за бажанням позичальника протягом чотирьох місяців по частинам, але не пізніше 01.10.2019 року (а.с. 7).

Відповідно до дублікату квитанції АТ «КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 , 26.07.2019 року ОСОБА_1 перерахував 60 000 грн. 00 коп. на ім`я ОСОБА_2 із зазначенням у графі призначення платежу «повернення боргу. Переказ на карту Приватбанку» (а.с. 8).

За інформацією АТ «КБ «Приватбанк», 26.07.2019 року о 16 год. 40 хв. з рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , через додаток Приват24 на картку НОМЕР_4 було перераховано 60 000 грн. 00 коп., отримувач: ОСОБА_2 ; призначення платежу: повернення боргу.

Як вбачається зі змісту скриншотів із месенджери «viber», «whatsapp» та «telegram» представник ОСОБА_1 - адвоката Квітіна Є.В. надсилав ОСОБА_2 вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 60 000 грн. (а.с. 10-17).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Враховуючи, що на підставі зібраних доказів у справі встановлено, що сплата 26.07.2019 року ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 60 000 грн. 00 коп. здійснена на виконання зобов`язання за договором позики від 01.05.2019 року, проте при здійсненні перерахунку позивачем невірно указані вказаний рахунок отримувача ОСОБА_3 , в результаті чого грошові кошти були перераховані ОСОБА_2 , яка не мала правових підстав на їх отримання та в добровільному порядку грошові кошти не повертає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу в указаній сумі є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим, суд вважає правильним та доцільним частково стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу, а саме у розмірі 5 000 грн.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 60 000 грн. 00 коп. безпідставно набутих грошових коштів, 5 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 768 грн. 40 коп. судового збору, а всього 65 768 (шістдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя