ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4412/21 Справа № 215/5657/20 Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторонни справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач начальник управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Каретіна Оксана Володимирівна,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року, яка постановлена суддею Лиходєдовим А.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали складено 01 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою до начальника управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Каретіної Оксани Володимирівни про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю відповідно до рішення від 25.06.2020 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 215/6976/19.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.10.2020 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Каретіної О.В. про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення від 25.06.2020 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 215/6976/19 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року скасовано та направлено матеріали за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривому Розі ради Каретіної Оксани Володимирівни про відшкодування моральної шкоди,завданої бездіяльністю відповідно до рішення від25.06.2020року Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №215/6976/19 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, для надання позивачем позовної заяви від 12.10.2020 р., заяви про відкриття провадження у справі після усунення недоліків від 23.10.2020 р. для відповідача, оригіналів позову та заяви про відкриття провадження у спаві від зазначених дат, а також долучених до них документів.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.01.2021 р. провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді, за заявою ОСОБА_1 поданої до суду 04.01.2021 року.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2021 р., провадження у справі поновлено позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви сім днів, як не використані позивачем, рахуючи його з дня отримання даної ухвали.

На виконання вимог ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.02.2021 року позивач надав заяву від 10.02.2021 р. про відкриття провадження у справі, позов та його копію в якому збільшив позовні вимоги.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали оскільки зміст позовних вимог зміст позовних вимог, є неповним та неконкретним, так як: - не зазначено хто саме та кому саме, повинен надати «звіт про виконання рішення суду»; виклад обставин, яким обґрунтовується позов є неповним та неконкретним, так як не вказано: - яку саме заяву (про що) було подано позивачем до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Каретіної О.В. 16.10.2019 р. вх. 837; коли та до якого саме суду, звертався позивач за захистом своїх прав; коли, та який саме суд, визнав протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Каретіної О.В.; з чого виходив позивач розраховуючи розмір моральної шкоди; чому позов заявлено до посадової особи, а не до юридичної особи; внаслідок якої саме протиправної бездіяльності відповідача, позивач зазнав «моральних втрат , які призвели до позбавлення його можливостей реалізації своїх звичок і бажань»;- не зазначено, що значить на думку позивача термін «моральні втрати»; реалізації яких конкретно «звичок і бажань» позбавлений позивач бездіяльністю відповідча; який розмір заробітної плати судді, та якої інстанції, спеціалізації, застосовує при розрахунках позивач; які саме конкретно «законні інтереси позивача» порушені бездіяльністю відповідача; яка саме «бездіяльність відповідача» призвела до порушення законних прав та інтересів позивача; на виконання якого саме рішення суду відповідач позбавив права позивача; права на яку саме інформацію, позбавив позивача своєю бездіяльністю відповідач; «права на швидке реагування» на що саме, позбавив позивача своєю бездіяльністю відповідач;не зазначено докази, що підтверджують: - факт спричинення позивачу моральної шкоди та її розмір; те, що позивачем 16.10.2019 р. за вх. № 837, було подано заяву до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Каретіної О.В.; звернення позивача до суду за захистом своїх прав та визнання судом протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Каретіної О.В.; те, що «протиправна бездіяльність» відповідача призвела до порушень законних прав та інтересів позивача; факт того, що протиправною бездіяльністю відповідача, позивачу «спричинено значну шкоду його здоров`ю»; факт того, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, становить заробітну плату судді за 5 місяців; факт того, що «моральні страждання» позивача, безпосередньо повязанні з нібито протиправною поведінкою відповідача і знаходяться з нею в причинному зв`язку; те, що відповідач позбавив позивача можливості «отримання та реалізації права на звернення громадян, права на виконання рішення суду, на інформацію та швидкого реагування»; не вказано про наявність у позивача або інших осіб оригіналів письмових доказів, які в копіях додано до позову.Крім цього, до тексту позову від 10.02.2021 р. не додано копію рішення від 25.06.2020 р. Дніпропетровського окружного адміністративного суду для відповідача.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Каретіної О.В. про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення від 25.06.2020 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 215/6976/19 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції на розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, про те, що ним були усунуті недоліки, та вказані порушення норм ЦПК України, що не перешкоджало суду відкрити провадження у справі .

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін, як законну та обґрунтовану, ухвалену з дотриманням норм чинного законодавства.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позивачу ОСОБА_1 позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 15 лютого 2021 року, у встановлений строк, вимоги ухвали в повному обсязі не виконав, недоліки позовної заяви в повній мірі не усунув, проте 24.02.2021 року надав до канцелярії Тернівського районного суду м. Кривого Рогу текст заяви про «відкриття провадження по справі після усунення недоліків».

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріальногоправа, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України,завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1статті 174 ЦПК Українипередбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях175і177 ЦПК України.

У ч.ч. 1, 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, щоу позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч.1ст. 185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175і177цьогоКодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України, позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, встановивши, що позовна заява не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, ухвалою суду від 15 лютого 2021 року вказану позовну заяву залишив без руху, та надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати сім днів невикористані позивачем, з дня отримання ухвали.

24 лютого 2021 року, на виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 надав заяву про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, в якій зазначив, що положення на ст.. 175 ЦПК України не встановлює конкретний зміст вимог, виклад обставин, що зазначено в ухвалі. Позовні вимоги, пояснення та виклад обставин не створюють для суду об`єктивних перешкод на стадії прийняття рішення про відкриття провадження, оскільки позовні вимоги за суттю, це бажаний для позивача спосіб захисту прав та інтересів, які позивач вважає порушеними.

Проте, ухвалою суду від 01 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до до начальника управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю відповідно до рішення від 25.06.2020 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 215/6976/19 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Положення ст. 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.

За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

З оглядуна викладенене можна вважати,що позивач ОСОБА_1 отримавши копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, ухилився від виконання зазначених в ній вимог, оскільки на її виконання, у межах встановленого судом строку для усунення недоліків, ним до суду першої інстанції направлено відповідну заяву про усунення недоліків, якій судом не надано належної правової оцінки.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції безпідставно визнано неподаною та повернуто позовну заяву позивачу.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлістатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув позовну заяву.

При цьому п.7 ч.2 ст.197 ЦПК Українивизначено, що у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а такождокази, витребувані судом чи причиниїх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 264 ЦПК України,під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Отже, питання оцінки обґрунтованості позову вирішується судом на наступних етапах судового розгляду. Тобто суд не вправі з підстав ненадання доказів залишити позовну заяву без руху та повертати заявнику.

В свою чергу ч. 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зазначене свідчить про те, що суд не врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих ним доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалу до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного судуміста КривогоРогу Дніпропетровськоїобласті від 01 березня 2021 року скасувати та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю відповідно до рішення від 25.06.2020 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 215/6976/19 направити до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанов складено 29 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: