Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

07 травня 2021 року

м. Шаргород

справа № 152/549/21

провадження № 2 /152/242/21

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів, в якому просить: 1) визнати договір позики, укладений між нею та відповідачем недійсним; 2) на підготовчому засіданні розглянути клопотання про витребування у відповідача кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух…(рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК України.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст. ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ЦПК України вважаю, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.185 ЦПК України).

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначила, що між нею та АТ «Ідея Банк» було укладено договір, відповідно до якого нею отримано позику. Разом з тим, ознайомившись зі змістом договору, вона вважає, що він має бути визнаний судом недійсним, оскільки вона не підписувала договір відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію» та ЗУ «Про захист прав споживачів»; договір не прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі через те, що акцептування пропозиції відповідачем не відповідає вимогам ч.6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»; договір не укладено у письмовій формі, в порушення вимог ст.ст.1046, 1047 ЦК України; укладений договір про надання позики на умовах фінансового кредиту містить ознаки кредитного договору; в оспорюваному договорі не було вказану ціну та сукупну вартість кредиту; відповідачем введено її в оману щодо істотних умов договору, зокрема, щодо відсоткової ставки, у зв`язку із чим розмір нарахованих відсотків за кредитним договором став значно більшим, ніж зазначений працівником фінустанови у розрахунку платежів та значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.

Позовні вимоги та спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 обґрунтовує нормами ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про електронну комерцію».

Судовий збір ОСОБА_1 не сплачено, посилаючись на вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів».

В частині визначення підсудності ОСОБА_2 керуються вимогами ч.5 ст.28 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання.

В рахунок надання підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, ОСОБА_1 надає витяг з офіційного сайту Судова влада України про відсутність іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві ОСОБА_1 вимоги ч.3 ст.175 ЦПК України не дотримані.

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Спосіб захисту права, зазначений позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві - визнання договору позики недійсним не відповідає зазначеним у справі обставинам про порушення права споживача, не містить зазначення способу захисту прав споживача згідно із Законом України «Про захист прав споживачів», тому суперечить вимогам вказаного Закону.

У позові, в порушення п.п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України, не зазначено докази про укладення між позивачем та відповідачем саме споживчого кредиту, дати його укладення, строку дії договору, суми позики на споживчі цілі.

При таких обставинах, суд позбавлений можливості встановити, чи наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів».

Також, виходячи зі змісту п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, спосіб захисту права, зазначений позивачем у п.2 прохальної частини позову, не ґрунтується на законі чи певному договорі, оскільки витребування певних доказів не може бути способом захисту порушеного права.

Згідно з частиною п`ятою статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положення частини п`ятої статті 177 ЦПК України встановлюють імперативний припис щодо поведінки заявника позову, а саме, норма цієї статті зобов`язує позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в той же час інша частина цієї статті надає право позивачу у разі подання письмових чи електронних доказів додати до позовної заяви копії відповідних доказів.

Отже процесуальний закон зобов`язує позивача надати до позовної заяви наявні в нього докази.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами в розумінні частини першої статті 95 ЦПК України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За правилами ч. 3 ст.177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, в тому числі, про витребування доказів, яка повинно відповідати вимогам ст.ст.182-183 ЦПК України.

У порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не зазначає доказів на підтвердження обставин, на які посилається у позові, зокрема, щодо укладення будь-якого договору з відповідачем, дати, часу його укладення, суми кредиту, введення її в оману щодо відсоткової ставки за користування кредитом, відсутності її підпису (електронного підпису) у договорі.

Крім того, позовна заява ОСОБА_1 в порушення вимог п.п.6, 7, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, не містить зазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6); відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7); попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10).

Посилання позивача на витяг з офіційного сайту Судова влада України про відсутність іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не ґрунтується на законі, оскільки не містить відомостей про критерії та параметри такого запиту з вказаного сайту: імені позивача, найменування відповідача, предмету спору, що позбавляє суд дійти висновку про підтвердження позивачем того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У частині вибору підсудності цивільної справи Шаргородському районному суду Вінницької області, позивач посилається на ч.5 ст.28 ЦПК України, якою встановлено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися, в тому числі, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Поряд з цим, ОСОБА_1 у позові не зазначає та не додає доказів на підтвердження свого зареєстрованого місця проживання на день звернення з цим позовом до суду у с. Слобода -Шаргородська Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області по вул. Жовтнева, буд.87.

Відтак, вказана позовна заява, згідно з вимогами ст.185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про необхідність виправлення недоліків позовної заяви у строк, який не може перевищувати семи днів з дня отримання даної ухвали, шляхом подачі на виконання даної ухвали позовної заяви із виправленими недоліками в канцелярію Шаргородського районного суду і роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду у цій справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала постановлена та підписана суддею 07.05.2021.

Суддя: Т.О. Соколовська