ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/389/21 Справа № 175/3340/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року та додаткове рішення від 24 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна приватною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання майна приватною власністю.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що з 05 липня 1986 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, який наразі не розірваний. На підставі договору дарування від 06 червня 2007 року вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 28 листопада 2008 року земельна ділянка площею 0,14 га, за адресою: АДРЕСА_1 була передана їй у власність. На підставі вказаного рішення сільської ради вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 923486 від 11 грудня 2009 року. Вказує, що починаючи з 2004 року вони з відповідачем проживають окремо, а тому з 2010 року по 2014 рік вона разом зі своїм сином за власні кошти реконструювали житловий будинок в результаті чого значно збільшили його площу, а 31 березня 2014 року вона отримала свідоцтво про право власності на реконструйований будинок. Проте після припинення шлюбних відносини сторони не змогли дійти згоди щодо поділу зазначеного майна.

Враховуючи викладене, позивачка просила визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1 .

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ майна.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 мотивовані тим, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстровану шлюбі, однак з 2016 року вони проживають окремо, а не з 2004 року, як це вказує відповідачка. З 2014 року по 2016 рік вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 , а влітку 2016 року ОСОБА_4 залишила будинок. Вважає, що будинок не може бути її особистою власністю, оскільки жодної реконструкції будинку, отриманого нею за договором дарування не відбувалося, адже, старий будинок загальною площею 45.4 кв.м. було зруйновано, а на його місці побудовано новий будинок, загальною площею 299,6 кв.м.. Обставина знищення старого будинку та припинення права власності на нього підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності. Відповідно до цього витягу, право власності ОСОБА_1 на цей будинок, погашено 03 березня 2014 року з підстав знищення об`єкта нерухомого майна. Позивач зазначає, що у серпні 2017 року йому стало відомо, що ОСОБА_1 зареєструвала на своє ім`я право власності на дві земельні ділянки, площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 та площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, набуте під час шлюбу, виділивши в натурі по Ѕ частині: житловий будинок, земельну ділянку площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 та земельну ділянку площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .. Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, а саме:

Виділено в натурі ОСОБА_3 Ѕ частину в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (Додаток №5,6 на плані зафарбовано жовтим кольором): 1 поверх: 1-1 - (19,2м.кв.)- гараж; 1 -4 - (4,4м.кв.) - тамбур; 1-5 (1,0м.кв.) - кладова; 1-6 - (4.0 м.кв.) - сходова клітина; Разом площа по І поверху складає: 28,6 м.кв. 2 поверх : 1-7- (11,9м.кв.) - сходова клітина; 1-8- (23,8м.кв.) - житлова; 1-9-(9,3 м.кв.) - санвузол; 1-10 - (13,6 м.кв.) - житлова; 1-13 - (12.1 м.кв.ї коридор; Разом площа по II поверху складає: 70,7 м.кв. Разом по житловому будинку літ. «Г-3» скидає:- 99,3 м.кв. Вартість по житловому будинку літ. «Г-3» складає:- 43 8824 грн.. Мансардний поверх: 1-14- (34,9 м.кв.)- частина холу; 1-15 - (15,6м.кв.)- гардероб; Разом площа по мансардному поверху складає: 50,5м.кв. Вартість по мансардному поверху МС над літ. «Г-3» складає: 87405 грн.. Разом загальна площа квартири АДРЕСА_2 по житловому будинку літ. «Г-3» складає: 149,8 м.кв. Загальна вартість квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частини домоволодіння складає: 526229 грн.. ОСОБА_3 виділені надвірні будівлі та споруди в спільне користування: - частина тераси літ. «Г1-1» 1 поверх (1,8 м х 4,55м = 8,2 кв.м.) Тераса літ. «Г1-1» 2 поверх: (1,7 м х 3,36м =5,7 кв.м.) вартістю 19742 грн. - вигрібна яма №3 вартістю 45442 грн., - колонка №4 вартістю 22720 грн., - огорожа №1 вартістю 14765,50 грн., - колонка №2- вартістю 5429,50 грн., - Огорожа №5 вартістю 1462 грн., - Ворота №6 вартістю 1965,50 грн.. Разом:111526,50 грн.. Загальна вартість квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частини домоволодіння в житловому будинку разом з надвірними будівлями та спорудами складає: 637755,5грн..

Виділено в натурі ОСОБА_1 Ѕ частину в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (Додаток №5,6 на плані зафарбовано зеленим кольором): І поверх: 1-2 (55,8м.кв.) - кухня-їдальня; 1-3 - (20.3M.KB.) - санвузол; Разом площа по І поверху складає:76,1 м.кв. 2 поверх: 1-11- (7,6 м.кв.) - гардеробна; 1-12 (34.8 м.кв.) - житлова; Разом площа по ІІ поверху складає: 42,4м.кв. Разом по житловому будинку літ. «Г-3» складає: 118,5м.кв. Вартість по житловому будинку літ. «Г-3» складає: 523672грн.. Мансардний поверх: 1-14- (14,9м.кв.) - частина холу; 1-16 - (16,4 м.кв) гардеробна; Разом площа по мансардному поверху складає: 31,3 м.кв. Вартість по мансардному поверху МС над літ. «Г-3» складає: 54174 грн.. Разом площа по квартирі АДРЕСА_3 складає: 149,8 м2. Загальна вартість квартири АДРЕСА_3 , 1/2 частини домоволодіння складає: 577846 грн.. ОСОБА_1 виділені надвірні будівлі та споруди в спільне користування: -Тераса літ. «Г1-1» 1 поверх: (1,8 м х 4,55м = 8,2 кв.м.) Тераса літ. «Г1-1» 2 поверх: (1,7 м х 3,36м =5,7 кв.м.). вартістю - 28885 грн., - Погріб літ. «В» - вартістю 6265 грн., - огорожа №1 вартістю 14765,50 грн., - колонка №2- вартістю 5429,50 грн., - Огорожа №5 вартістю 1462 грн., - Ворота №6 вартістю 1965,50 грн. Загальною вартістю 58772,50 грн.. Загальна вартість квартири АДРЕСА_3 , Ѕ частини домоволодіння в житловому будинку разом з надвірними будівлями та спорудами складає: 636 618,50 грн. (577846 грн. +58772,50 грн. = 636 618,50 грн.), що на 568,5 грн. менше від ідеальної 1/2 частини (637 187грн.).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 необхідно виконати наступні переобладнання: на 1 поверху: - встановити глуху перегородку в прим, тераси для влаштування двох приміщень: приміщення для входу до квартири АДРЕСА_2 та приміщення для входу до квартири АДРЕСА_3 ; - закласти дверний проріз між приміщеннями 1-1 (4,4 кв.м.) та приміщенням 1-2 (55,8кв.м.); - закласти дверний проріз між приміщеннями 12 (55,8кв.м) та приміщенням 1-1(19,2кв.м.); на 2 поверху: - закласти дверний проріз між приміщеннями 1-12(34,8кв.м.) та 1-13(12,1кв.м.); - в приміщенні тераси (2 поверх) на рівні частини встановити глуху перегородку; встановити глуху перегородку в приміщенні мансардного поверху 1-14 (49,8кв.м.) для влаштування двох приміщень: приміщення площею 34,9кв.м. (кв.№1) та приміщення площею 14,9кв.м.(кв. №2); - систему електро-, газо -, водопостачання та опалення перевлаштувати на окремі системи. кв. №1 (І співвласник): - приміщення 1-10(13,6кв.м.) (II поверх) облаштувати під кухню, пробити віконний проріз, підвести газопостачання та водопостачання, встановити газову плиту та мийку, виконати відвід стічних вод. кв. №2 (II співвласник): - між приміщенням тераси та приміщенням 1-2 (55,8кв.м.) пробити дверний проріз, встановити подвійний дверний блок; - влаштувати в приміщенні тераси сходи на 2 поверх (виконання даних робіт повинно бути при наявності проекту); - влаштувати з приміщення 1-12 (2 поверх) сходи на мансардний поверх (приміщення 1-12) (на плані сходи зазначені умовно). Данні роботи повинні виконуватись при умові розробленого проектного рішення. ( Додаток №5). Усі запропоновані переобладнання житлового будинку літ. «Г-3» по АДРЕСА_1 необхідно виконати відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва». Виконання будівельних робіт по переобладнанню на нововлаштовані квартири (система опалення, газо- та водопостачання) проводиться на підставі затвердженої у встановленому порядку проектної документації та узгодження у відповідних службах. Виділені в натурі ОСОБА_3 Ѕ частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 (Додаток №6 на плані зафарбовано жовтим кольором): - ділянка під городом: 540,38 кв.м., - Ѕ частини ділянки спільного користування для входу (СК)- 27,12 кв.м., - Ѕ частина ділянки спільного користування під житловим будинком 132,50 кв.м. Разом складає : 540,38 кв.м. + 27,12 кв.м. (1/2 СК) + 132,5 кв.м. (1/2 СК) = 700 кв.м., що відповідає Ѕ частині. Виділені ОСОБА_1 в натурі Ѕ частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 (Додаток №6 на плані зафарбовано зеленим кольором): - Ділянка під двором 143,26 кв.м., - Ділянка під городом 397,12 кв.м., - Ѕ частини ділянки спільного користування для входу (СК) 27,12 кв.м., - Ѕ частини ділянки спільного користування (СК) під житловим будинком 132,5 кв.м. Разом складає: 143,26 кв.м + 397,12 кв.м. + 27,12 кв.м. (1/2 СК) + 132,5 кв.м. (1/2 СК) = 700 кв.м., що відповідає 1/2 частині. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виділені у спільне користування: від земельної ділянки площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 за адресою: АДРЕСА_1 (на плані зафарбовано блакитним кольором) площею 54,24 кв.м., а саме: - ділянка під двором площею -54,24 кв.м. Площа земельної ділянки, яка виділяється у спільному користуванні (СК) обох співвласників ділиться по Ѕ частині, тобто кожному по 27,12 кв.м. (1/2 частина складає: 54,24 кв.м.: 2 = 27,12 кв.м.). ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виділені у спільне користування: від земельної ділянки площею 0,265 га, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 (на плані зафарбовано червоним кольором): - ділянка під житловим будинком літ. «Г-3» та вздовж нього площею - 265,0 кв.м. Площа земельної ділянки, яка виділяється у спільному користуванні (СК) обох співвласників ділиться по 1/2 частині між співвласниками, тобто кожному по 132,5 кв.м. (1/2 частина складає: 265,0 кв.м.: 2 = 132,5 кв.м.). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 568,50 грн. компенсації у зв`язку із зміною ідеальних часток у праві власності. Вирішено питання судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з безпідставності доводів, що житловий будинок є її особистою приватною власністю, так як з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державним реєстратором внесено відомості про погашення реєстрації на житловий будинок загальною площею 45,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із знищенням об`єкта нерухомого майна. Тоді як, в 2010 році, тобто під час шлюбу, сторонами було побудовано житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами загальною площею 299,6 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м.. Оскільки, спірний житловий будинок і земельні ділянки є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягають поділу між чоловіком і дружиною порівну.

Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року доповнено рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року визнано житловий будинок, земельну ділянку площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 та земельну ділянку площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави недоплачену частину судового збору в розмірі 5 737,55 грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави недоплачену частину судового збору в розмірі 5 814,97 грн..

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення та додаткове рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що особистою приватною власністю подружжя є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки. Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що попередній будинок дійсно був знищений. Крім того, апелянт зазначає, що будинок був реконструйований не за спільні кошти та працю подружжя, та під час окремого проживання подружжя, а тому він не є об`єктом спільної сумісної власності та не підлягає поділу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що сторони з 05 липня 1986 року та по теперішній час, перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Згідно договору дарування від 06 червня 2007 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м., який розташований на земельній ділянці держфонду, вартістю 35423 грн.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,140 га по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер: -04-005-0055), що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 11 грудня 2009 року на підставі рішення ХХІІІ сесії V скликання Любимівської сільської ради від 28 листопада 2008 року.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно №214 та №214 вбачається, що з 2017 року ОСОБА_1 на праві власності належить дві земельні ділянки площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032 та площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033.

Угоди про добровільний поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжям не досягнуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 19, 23, 24 своєї Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу; вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог ст. 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз положень статей 57 та 62 СК України дає підстави для висновку про те, що стаття 57 цього Кодексу визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як стаття 62 цього Кодексу встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (ч. 3 ст. 372 ЦК України); в разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств,установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України.

Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором.

Відповідно до правової позиції ВСУ, висловленої у постанові від 03.06.2015 року № 6-38цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст. 60 СК України, та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: час набуття такого майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. Тільки в разі встановлення цих фактів і визначення критеріїв норма ст. 60 СК України вважається правильно застосованою.

Частиною 1 ст. 70 СК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2017 року №11 передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Суд першої інстанції вірно виходив з безпідставності доводів позивачки за первісним позовом, що житловий будинок є її особистою приватною власністю, адже будинок до реконструкції був подарований, виходячи з наступного.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державним реєстратором внесено відомості про погашення реєстрації на житловий будинок загальною площею 45,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із знищенням об`єкта нерухомого майна.

З 2010 році, тобто під час шлюбу, сторонами було побудовано на земельній ділянці АДРЕСА_1 житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами загальною площею 299,6 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м., що вбачається з технічного паспорту.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Встановлено, що 27 грудня 2013 року було прийнято в експлуатацію житловий будинок АДРЕСА_1 , про що складено Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №19782634 сформованого 31 березня 2014 року, встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 31 березня 2014 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 299,6 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0,14.

Тобто, спірний житловий будинок, вважається як новостворене майно, тому воно є майном, набутим подружжям за час шлюбу.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 вказується, що земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між чоловіком і дружиною порівну.

При цьому, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги доводи позивачки щодо існування обставин окремого проживання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2004 року у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, оскільки як вбачається з Акту від 16 лютого 2017 року, складеного житлового-експлуатаційною організацією, встановлено, що в квартирі АДРЕСА_4 , в період з 1996 року по 2014 рік проживали ОСОБА_3 і ОСОБА_1 ..

Висновком проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2020 року запропоновано три варіанти розподілу будинку, а також визначено перелік необхідних у зв`язку з цим переобладнань.

Суд першої інстанції вірно поділив спірне майно за варіантом №2 судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2020 року, виділивши по Ѕ частині житлового будинку, оскільки даний варіант передбачає найменше відхилення від ідеальних часток співвласників, а саме 50/100 та 50/100 часток, тобто загальна вартість Ѕ частини домоволодіння в житловому будинку разом з надвірними будівлями та спорудами ОСОБА_3 складає: 637755,50 грн., а ОСОБА_1 складає: 636618,50 грн.. При цьому, суд вірно стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 568,50 грн. компенсації у зв`язку із зміною ідеальних часток у праві власності.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині визнання земельних ділянок площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 та площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та їх поділу, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в 2017 році зареєструвала за собою право власності на дві земельні ділянки: площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 за адресою: АДРЕСА_1 та площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, позивачка за первісним позовом здійснила поділ земельної ділянки площею 0,14 га, за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер -04-005-0055 на дві окремі земельні ділянки.

Оскільки, земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, так як йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду, колегія суддів приходить до висновку, що, саме, ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 та площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне виділити за кожним ОСОБА_3 та ОСОБА_1 лише по 1/2 частині в спільне користування земельну ділянку, площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 по 132,5 кв.м.. та виділити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 частині в спільне користування із земельної ділянки площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 за адресою: АДРЕСА_1 (на плані зафарбовано синім кольором) земельну ділянку площею 54,24 кв.м., по 27,12 кв.м. за кожним (а.с. 81, Т.2), для обслуговування будинку, який є в`їздом у домоволодіння, згідно 2 варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2020 року.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення та додаткове рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо визнання земельних ділянок спільною сумісною власністю подружжя, поділу та виділення в натурі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 кожному по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 за адресою: АДРЕСА_1 та по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 підлягають скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

В інших частинах рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року та додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року, як такі, що відповідають нормам матеріального та процесуального права підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року в частині позовних вимог щодо поділу та виділення в натурі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 кожному по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 за адресою: АДРЕСА_1 та по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

В цій частині постановити нове рішення.

Виділити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 частині в спільне користування земельну ділянку площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 по 132,5 кв.м. за кожним.

Виділити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 частині в спільне користування із земельної ділянки площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 за адресою: АДРЕСА_1 (на плані зафарбовано синім кольором) земельну ділянку площею 54,24 кв.м., по 27,12 кв.м. за кожним.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

В решті рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року залишити без змін.

Додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року в частині визнання земельних ділянок: площею 0,0265 га, кадастровий номер :04:005:0032 за адресою: АДРЕСА_1 та площею 0,1135 га, кадастровий номер :04:005:0033 за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 скасувати.

В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко