Справа № 576/562/21
Провадження № 2/576/198/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області Мазура С.А., розглянувши в порядку письмового спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з Відповідачем від спільного громадського шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на І курсі в Державному університеті телекомунікації Навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» денної форми навчання в м. Київ, з фінансуванням за рахунок коштів фізичних осіб. Вартість навчання, згідно з умовами договору про надання освітніх послуг, складає 24600 грн. на рік. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не може самостійно утримувати їхнього сина, оскільки її заробітна плата складає 12000 грн. на місяць, інших видів доходів, вона не має, у зв`язку з чим вони опинилися у скрутному матеріальному становищі. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є працездатним зареєстрований як фізична особа-підприємець, аліментів нікому не сплачує. Відтак, посилаючись на норми матеріального права, просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою суду від 11 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач, відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін.

22 березня 2021 року Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Зазначає, що після припинення відносин з Позивачкою, він продовжував надавати сину матеріальну допомогу до досягнення ним 18 років, але ніяких розписок з дружини не брав. Викладені нею доводи стосовно того, що жодної матеріальної допомоги на утримання сина він не надав, не відповідають обставинам справи, а відповідно й вимога Позиваки про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це його рідний син, якому він буде матеріально допомагати за наявності такої можливості. Також зазначає, що на теперішній час він знаходиться у важкому моральному та матеріальному становищах, всі кошти, які він заробляє, витрачаються на лікування його дружини, ОСОБА_5 , яка має другу групу інвалідності і через хворобу потребує постійного нагляду з його боку, що позбавляє його можливості працювати. Він дійсно зареєстрований як фізична особа-підприємець і займався вантажними перевезеннями, але на даний час, через пандемію, обсяги перевезень значно зменшились, постійного заробітку не має, а малих і нерегулярних заробітків вистачає лише на лікування дружини, їжу та предмети першої необхідності. При вирішенні даного спору, просить суд врахувати зазначені ним обставини.

01 квітня 2021 року Позивачем надіслано до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що твердження Відповідача, що останній нібито надавав і продовжує надавати матеріальну допомогу сину, не відповідають дійсності, не обґрунтовуються належними доказами, аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття виплачував несвоєчасно, твердження Відповідача про його готовність матеріально підтримувати рідного сина є надуманими та неправдивими, оскільки з моменту припинення відносин з нею, Відповідач жодного разу не проводив часу з сином, не вітав з жодним святом, не спілкувався з ним навіть в телефонному режимі, не підтримував жодного зв`язку, при випадкових зустрічах уникав сина. Також зазначає, що Відповідач жодної участі у житті сина, у його розвитку, не приймає, станом здоров`я, нагальними проблемами, інтересами дитини не цікавиться, приймати участь у вихованні чи забезпеченні сина Відповідач не бажає, матеріальної допомоги не надає. Крім того, син за станом здоров`я потребує консультації відповідних лікарів та потребує постійного систематичного лікування та обстеження, що вимагає значних фінансових витрат, а вона не в змозі самостійно утримувати їхнього сина, оскільки не має іншого доходу крім заробітної плати. Перебування Відповідача в іншому шлюбі та необхідність у придбанні ліків для лікування дружини, не може слугувати підставою для звільнення його від належного матеріального утримання сина. Оскільки Відповідач є працездатним, може працювати та отримувати доходи, а от же має можливість сплачувати аліменти на період навчання сина до досягнення ним 23 років або до закінчення навчання, тому просить суд позовну заяву задовольнити повністю.

Заперечення щодо відповіді на відзив у встановлений законом строк, Відповідачем не подано.

06 квітня 2021 року Позивачем надіслана до суду заява про зміну предмета позову, в якій Позивач зазначила, що дохід Відповідача є нерегулярним та мінливим, окрім доходу від підприємницької діяльності він має додатковий дохід, оскільки постійно підробляє, відстежити його доходи в повному обсязі неможливо. За вказаних обставин просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі 3000 грн.

Відповідачем не подано відзиву на вказану заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини і приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено, Відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про встановлення батьківства серія НОМЕР_1 від 09.04.2003, ОСОБА_2 визнаний батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

З копії довідки № 906, виданої Державним університетом телекомунікацій від 18.02.2021 вбачається, ОСОБА_3 дійсно навчається в Державному університеті телекомунікацій на 1 курсі Навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» денної форми навчання з фінансуванням за рахунок коштів фізичних осіб, термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2024 (а.с.8).

Квитанціями АТ КБ «Приватбанку» від 26.08.2020 та 16.12.2021, 18.10.2020 підтверджується, що ОСОБА_3 сплачено Державному університету телекомунікацій за навчання 24600 грн., та 5919,00 грн. за проживання в гуртожитку (а.с.10,11).

Відповідно до Епікриза із карти стаціонарного хворого № 2470 ОСОБА_3 має діагноз « ОСОБА_7 », у зв`язку з чим рекомендовано спостереження кардіолога, окуліста, консультація кардіохірурга у плановому порядку.

З копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданої Виконавчим комітетом Глухівської міської ради за вих. № 01-10/196 від 05.02.2019 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої головою квартального комітету № 1, ОСОБА_5 , 1974 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає з грудня 2006 року за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 763110 від 04.02.2021 вбачається, що ОСОБА_5 має другу групу інвалідності за загальним захворюванням.

ОСОБА_5 знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП СОР «Сумський обласний клінічний онкологічний диспансер з 12.10.2020 по 29.10.2020, з 30.10.2020 по 09.11.2020, з 10.11.2020 по 23.11.2020, з 22.12.2020 по 30.12.2020, з 28.01.2021 по 08.02.2021, з 01.03.2021 по 11.03.2021 з діагнозом «Злоякісне новоутворення тіла матки, міометрія (Саркома великих розмірів) ст. ІІІ», що підтверджується виписками із медичних карток стаціонарного хворого № 7500 від 29.10.2020, № 4984 від 09.11.2020, № 8203 від 23.11.2020, № 9374 від 30.12.2020, № 807 від 08.02.2021, № 1798 від 11.03.2021.

Згідно наданої інформації Головного управління ДПС у Сумській області Державної податкової служби України від 19.04.2021, ФОП ОСОБА_2 перебуває на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (єдиний податок, 3 група). Відповідно до інформаційно-аналітичної системи ДПС України згідно поданих декларацій платника єдиного податку фізичної особи підприємця, ним задекларовані доходи за 2020 рік у сумі 353345,00 грн., за 1 квартал 2021 року в сумі 0,00 грн.

Відповідно до статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В частині першій статті 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що син сторін, ОСОБА_3 дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі.

Враховуючи, що Відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, а витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина, дослідивши докази по справі, враховуючи, що Відповідач офіційно працює і має певний не регулярний дохід, а також і те, що має на утриманні дружину, яка хворіє та потребує догляду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до закінчення навчання сином ОСОБА_4 по 30.06.2024, але не більше як до досягнення ним 23 років, тобто до 22.02.2026 року, який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого Відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з Відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», статтями 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, статтями 182,199-201 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий органом № 5916 від 23.11.2018) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий органом № 5916 від 19.02.2019) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий органом № 5916 від 19.02.2019) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий органом № 5916 23.11.2018) аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 09 березня 2021 року до закінчення навчання 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 віку двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий органом № 5916 від 19.02.2019) в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя С.А. Мазур