Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2639/21
Провадження № 2-з/711/50/21
У Х В А Л А

28.04.2021 м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання Осадчої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про забезпечення позову, у порядку п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України (до подачі позову).

Свої вимоги обгрунтовує тим, що предметом можливих позовних вимог є: захист права позивача на переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, яка становить 1/3 частки квартири, що належить відповідачу, на праві спільної часткової власності, відповідно до статті 362 ЦК України. Оціночна ринкова вартість 1/3 частки становить 171800,00 грн.; стягнення з відповідача грошових коштів у рахунок компенсації 1/2 вартості автомобіля, який було придбано сторонами у період шлюбу на праві спільної сумісної власності, оціночна вартість 1/2 частки становить 45335,00 грн.; стягнення з відповідача грошових коштів у рахунок компенсації 1/2 вартості будівельних матеріалів, незавершеного будівництва дачного будинку, розташованого в адмінмежах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :03:001:1086.

Крім того, вказує, що 12 березня 1994 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , видане відділом ЗАГСУ Черкаського міськвиконкому м. Черкаси, актовий запис № 443.

27 лютого 2020 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/283/20, шлюб розірвано.

У період шлюбу - 14.08.2013 подружжям придбано автомобіль RENAULT КАNGO, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , на праві спільної сумісної власності подружжя, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області.

24.01.2020 року відповідач ОСОБА_2 одноосібно провів відчуження вказаного автомобіля, без повідомлення та згоди співвласника - ОСОБА_1 , що підтверджується копією Договору комісії № 01400 від 24.01.2020 та акту огляду реалізованого транспортного засобу № 7043/20/002574 від 24.01.2020. Грошову компенсацію у розмірі 1/2 вартості автомобіля не сплатив.

Також, у період шлюбу - 24.01.2002, подружжя придбало квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,0 кв.м., житловою площею - 32,9 кв.м. по 1/3 частці на кожного члена родини (позивача, відповідача та їхньої спільної доньки ОСОБА_3 ), відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Романій Н.В., зареєстрованого у реєстрі за № 1251, що також підтверджується Довідкою - характеристикою № 10054 від 11.01.2020 КП «ЧООБТІ».

Відповідно до проведеної експертної оцінки об`єкта нерухомості, було визначено ринкову вартість у розмірі 515400,00 грн., де 1/3 частка квартири, склала 171800,00 грн., відповідно до Висновку експерта - Приватного підприємства «ТОВА» від 09.01.2020.

Крім того, відповідно до проведеної експертної оцінки автомобіля, було визначено його ринкову вартість у розмірі 90670,00 грн., де 1/2 частки автомобіля, склала 45335,00 грн., згідно з Висновком експерта - Приватного підприємства «ТОВА» від 09.01.2020.

У заяві також зазначено, що 14 березня 2021 року вона випадково довідалася, що ОСОБА_2 має намір продати свою 1/3 частку квартири, відповідно до розміщеного оголошення на інтернет сайті «ОLХ» про продаж 1/3 частки квартири по ціні 210000,00 грн., де сфотографована їхня спільна квартира та вказано ім`я ОСОБА_2 і його контактний телефон - НОМЕР_3 .

Відповідач почав приводити до спільного житлового 2-х кімнатного приміщення, де мешкає його колишня родина (вона та їх спільна донька) сторонніх осіб для огляду житла, а саме:

- громадянина ОСОБА_4 , відповідно до посвідчення водія серія НОМЕР_4 від 08(05).01.1970, виданого ДАІ МВС м. Черкаси (посвідчення водія зафіксовано на відео зйомці), це відбулося у її присутності.

22 квітня 2021 року о 12.43 годині відповідач - ОСОБА_2 привів сторонню особу, що зафіксовано на відео зйомці.

Ввечері цього ж дня, орієнтовно о 19,00 год., відповідач зателефонував їй та повідомив, що у вівторок - 27.04.2021, нотаріально подарує за 8000,00 доларів США свою частку.

Акцентує увагу суду, що відповідач має намір провести відчуження 1/3 частки квартири, яка перебуває у спільній частковій власності, уклавши договір дарування, при цьому отримати грошові кошти у сумі 8000,00 доларів США, та свідомо порушити законні права двох співвласників, які мають пріоритетне право.

В зв`язку з тим, що відповідач - ОСОБА_2 вже провів відчуження автомобіля, який перебував у спільній сумісній власності без згоди заявника і без виплати грошової компенсації за 1/2 частку автомобіля та фактично вчиняє дії, спрямовані на відчуження 1/3 частки квартири, яка йому належить на праві спільної часткової власності, без повідомлення співвласників, відповідно до ч. 2. ст. 362 ЦК України, заявниця вважає, що у даному випадку виникає необхідність в застосуванні забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , оскільки у разі невжиття заходів забезпечення позову у подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб: забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України). Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що за інформацією заявниці, позовна заява про захист права позивача на переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, яка становить 1/3 частки квартири, що належить відповідачу, на праві спільної часткової власності, відповідно до статті 362 ЦК України, - до суду ще не подана. При цьому, вказує, що оціночна ринкова вартість 1/3 частки становить 171800,00 грн.; стягнення з відповідача грошових коштів у рахунок компенсації 1/2 вартості автомобіля, який було придбано сторонами у період шлюбу на праві спільної сумісної власності, оціночна вартість 1/2 частки становить 45335,00 грн.; стягнення з відповідача грошових коштів у рахунок компенсації 1/2 вартості будівельних матеріалів, незавершеного будівництва дачного будинку, розташованого в адмінмежах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :03:001:1086.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 по справі № 183/5864/17-ц, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (1/3 частка), ОСОБА_1 (1/3 частка) та ОСОБА_3 (1/3 частка), на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.01.2002, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 1251.

ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає, що відповідач має намір продати, чи подарувати належну йому 1/3 частку у нерухомому майні іншій особі, тобто, у порушення положень ст. 362 ЦК України, про що свідчить розміщене ним оголошення на інтернет-сайті «ОLХ» про продаж 1/3 частки квартири по ціні 210000,00 грн., де сфотографована їхня спільна квартира та вказано ім`я відповідача, а також його контактний телефон НОМЕР_3 .

Таким чином, за результатами розгляду заяви та аналізу доводів заявниці щодо обгрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення заяви.

Так, суд зауважує, що сама по собі можливість власника майна ОСОБА_2 приймати певні рішення, вчиняти юридично значимі дії, в тому числі і щодо відчуження майна, не може бути беззаперечною підставою вважати, що такі дії будуть вчинені. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 362 Цивільного Кодексу України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Тобто законодавець передбачив єдиний спосіб захисту порушеного переважного права купівлі частки пред`явлення співвласником, право якого порушено, позову про переведення на нього прав та обов`язків покупця з одночасним внесенням на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець.

Таким чином, звернення співвласника (в даному випадку ОСОБА_1 ) до суду із таким позовом можливе лише в разі продажу ОСОБА_2 частки у праві спільної часткової власності при умові порушення переважного права купівлі, тобто невиконання ОСОБА_2 вимог ст. 362 ЦК. При цьому, відсутні докази, що відповідач будь-яким чином вже розпорядився своїм майном і права заявника є порушеними. На думку суду, накладення арешту на 1/3 частину квартири, яка належить ОСОБА_2 з метою забезпечення майбутнього позову, призведе до істотного порушення його права власності на майно, оскільки таким вжиттям заходу забезпечення позову, він буде позбавлений можливості самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, незважаючи на норми ст. 361ЦК України.

З урахуванням викладених обставин, оскільки заявник не підтвердив достатніми доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування видів забезпечення позову, - тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову за її необґрунтованістю.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 28.04.2021.

Головуючий: С. М. Позарецька