УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва матеріали за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа - Банк», Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович про визнання неправомірними дії приватного виконавця,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду зі скаргою на дії Приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича, просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича щодо проведення оцінки земельної ділянки загальною площею 9204 м2, кадастровий номер :02:005:0023. Визнати такою, що не підлягає застосування оцінку в формі письмового звіту про оцінку майна та висновок про ринкову вартість майна (земельної ділянки загальною площею 9204 м2, кадастровий номер :02:005:0023 проведену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від 13.11.2020 р.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність та задовольнити з підстав поданих документів.

Заінтересована особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду скарги повідомленні належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 18 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем відкрито виконавче провадження №63300202 по виконанню виконавчого листа № 6-108/11 виданого 25.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту у розмірі 1 107 565,16 грн та третейського збору у розмірі 11 475,65 грн.

13 квітня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про заміну стягувача, щодо виконання виконавчого листа № 6-108/11 виданого 03 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 1158/09 від 23.10.2009 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

13 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. винесено постанову у виконавчому провадженні № 63300202 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

13 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. винесено постанову у виконавчому провадженні № 63300202 про накладення арешту на всі грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках у всіх банківських установах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкрити після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Заборонено доступ боржника ОСОБА_1 до його коштів, цінностей та іншого майна, які зберігаються у банку, а також на користування індивідуальним банківським сейфом.

02 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. винесено постанову у виконавчому провадженні № 63300202 про накладення зняття арешту з коштів з цільовим призначенням «Заробітна плата», що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» , що належить боржника ОСОБА_1 .

06 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. винесено постанову у виконавчому провадженні № 63300202 про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме: Земельна ділянка площею 0,9204 га, кадастровий номер :02:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Хащованя, що належить боржнику на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу від 03.07.2007 року (зареєстровано в реєстрі № 1044).

09 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. винесено постанову у виконавчому провадженні № 63300202 про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , який має Сертифікат, виданий Фондом державного майна України 26.10.2020 року за № 944/20 (строк дії 26.10.2023 р.) для надання останнім звіту про вартість описаного майна боржника з метою його подальшої реалізації на електронних торгах.

13 листопада 2020 року суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_2 надав звіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, загальною площею 9204 м2, розташованої за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Хащова, підписаний оцінювачем ОСОБА_4 .

Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання вартість земельної ділянки площею 0,9204 га, кадастровий номер :02:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Хащованя, станом на 13.11.2020 року становить 212 336,00 грн.

20 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. направлено сторонам виконавчого провадження повідомлення про проведену оцінку майна та копія звіту про оцінку майна для ознайомлення.

20 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. направлено заявку до ДП «СЕТАМ» з метою внесення в Систему реалізації майна інформації про проведення електронних торгів з реалізації ділянки площею 0,9204 га, кадастровий номер :02:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Хащованя, що належить ОСОБА_1 .

24.11.2020 року ДП «СЕТАМ» направило повідомлення про реєстрацію лоту - 454636, відомості про предмет іпотеки - земельна ділянка площею 0,9204 га, кадастровий номер :02:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Хащованя, призначено проведення електронних торгів на 23.12.2020 року о 09:00 год, початкова ціна продажу майна- 212 336,00 грн.

12.01.2020 року ДП «СЕТАМ» направило повідомлення про реєстрацію лоту - 461560 (уцінено лот № 454636), відомості про предмет іпотеки - земельна ділянка площею 0,9204 га, кадастровий номер :02:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Хащованя, призначено проведення електронних торгів на 04.02.2021 року о 09:00 год, початкова ціна продажу майна- 169 868,80 грн.

15 лютого 2021 року стягувач - АТ «Альфа-Банк» письмово повідомив про намір, відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» залишити за собою, не реалізований з торгів № 2 предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,9204 га, кадастровий номер :02:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Хащованя, за початковою ціною прилюдних торгів № 2 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 6-108/11 виданого 03.03.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва (дублікат виданий 25.07.2014 р.) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості по договору кредиту в сумі 1 107 565,16 грн.

01 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. складено АКТ про реалізацію предмета іпотеки: земельну ділянку площею 0,9204 га, кадастровий номер :02:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Хащованя.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких основних засад як верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість, об`єктивність, гласність та відкритість, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Скаржник не погоджується з проведеною оцінкою майна та вважає, що оцінка проведена з порушенням принципів, методичних предметів, методів, оціночних процедур та на основі необґрунтованих припущень і є неякісною та недостовірною.

Так, скаржник наполягає на тому, що звіт про незалежну оцінку майна від 13.11.2020 року здійснений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вартість земельної ділянки площею 0,9204 га, кадастровий номер :02:005:0023 проведений із застосуванням тільки одного методу оцінки - зіставлення ціни пропонування подібних земельних ділянок. Також, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 під час оцінки майна не проведено особистий огляд об`єкту оцінки.

Крім того, звіт про оцінку майна від 13.11.2020 року підписаний оцінювачем ОСОБА_4 (остання сторінка звіту), а не фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Перевіривши доводи скаржника, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

За умовами ч. 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Так , згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; - вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; - узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; - складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; - доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Також , відповідно до п. 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2019 року у справі № 910/7221/17

Учасники справи не надали жодних належних доказів на підтвердження того, що оцінювачем ОСОБА_2 проводився особистий огляд об`єкта оцінки. Не містять матеріали справи і доказів звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та/або приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. з вимогою забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до об`єкта оцінки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що при проведенні оцінки майна в межах виконавчого провадження № 63300202 були порушені ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", пункти 50, 51, 56 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, що могло вплинути на результати оцінки цього майна та є підставою для визнання протиправною такої оцінки, зазначеної у звіті від 13.11.2020 року.

Крім того, частиною третьою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року Закону України «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Пунктами 15, 16 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Національний стандарт № 1) регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Відповідно до статті 36 Національного стандарту № 1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільше повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц.

Пунктом 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 визначено наступні поняття, зокрема поняття неякісної (недостовірної) оцінки, зокрема це оцінка, проведена з порушення принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування.

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено ряд суттєвих порушень, допущених зокрема, щодо проведення оцінки майна та складання звіту про оцінку. При цьому суб`єктами оскарження, не надіслано до суду жодного пояснення щодо правильності проведення та складня оскаржуваного документу та підстави його прийняття приватним виконавцем за умови наявних та очевидних порушень вимог чинного законодавства та правил проведення оцінки майна. Також, звіт про оцінку майна від 13.11.2020 року підписаний не уповноваженою на те особою, а саме оцінювачем ОСОБА_4 .

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особа, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа - Банк», Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович про визнання неправомірними дії приватного виконавця, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», статтями. 447, 450, 451, 453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа - Банк», Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович про визнання неправомірними дії приватного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича щодо проведення оцінки земельної ділянки загальною площею 9204 м2, кадастровий номер :02:005:0023.

Скасувати Звіту про оцінку майна та висновок про ринкову вартість майна (земельної ділянки загальною площею 9204 м2, кадастровий номер :02:005:0023 проведену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від 13.11.2020 р..

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я