печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Шевчук А.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідачки: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_5 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги. В обґрунтування вимог зазначено, що з 1999 року Міністерством охорони здоров`я України позивачу встановлено інвалідність II групи, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Печерського району у м. Києві» від 25 січня 2019 року.

З 23 травня 2001 року позивач є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва.

У зв`язку з наявністю хронічних захворювань (сахарний діабет 2-ї групи), позивач потребує постійного лікування, на яке потрібні кошти.

Станом на день звернення до суду позивач отримує пенсію за віком та інвалідністю ІІ-групи у розмірі 2022,08 грн., яка є на цей час єдиним доходом. ОСОБА_4 не працює та інших джерел доходів не має, її матеріальне становище є вкрай нужденним, а тому позивач була вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просила суд стягнути з відповідача на її користь, як на утримання непрацездатної матері аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно і довічно.

Ухвалою судді від 27 вересня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року позов задоволено частково.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року - задоволено.

Скасовано заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року у справі №757/50950/19-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, позов просив задовольнити з викладених у позові підстав.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та представника відповідачки, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії № НОМЕР_1 , та має другу групу інвалідності, хворіє на діабет другого типу, що підтверджується випискою амбулаторного хворого.

Згідно довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.03.2019 №4363/03 позивачка у березні 2019 отримала пенсію в розмірі 2022,08 грн. Інших доходів позивачка не має і такі дані матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач є працездатною особою та може надавати їй матеріальну допомогу.

Згідно із ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Статтею 205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Приймаючи до уваги те, що позивач є непрацездатною особою, вік позивача 79 років, отримує пенсію в розмірі 2022,08 грн. на місяць, має незадовільний стан здоров`я, однак на підтвердження витрат, які позивач несе щоденно на лікування не було надано доказів під час судового розгляду.

Разом із тим, судовим розглядом встановлено, що позивач отримує аліменти на її утримання від сина ОСОБА_5 у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку.

Крім того, враховуючи стан здоров`я та матеріальний стан відповідачки, суд вважає за можливе позов задовольнити частково та стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1000 грн., на утримання матері, починаючи з дня подачі позову і довічно.

В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі ст. 202, 205 СК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , аліменти на її утримання, як непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 23.09.2019 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повний текст судового рішення виготовлено 30 квітня 2021 року.

Суддя О.Л. Бусик