Суддя Попова В. О.
Справа № 644/1850/21
Провадження № 2-н/644/747/21

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу, в якій він просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від доходів боржника до досягнення дитиною повноліття, але не більш встановленого законом максимуму, що складає десять прожиткових розмірів на дитину відповідного віку та не менш встановленого законом мінімуму.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п.п.4, 5 ч.2, п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення аліментів з ОСОБА_2 не дотримує вимог ЦПК України, оскільки обставина для такого стягнення, передбачена ч.5 ст. 183 СК України не підтверджена достатніми доказами, які б свідчили про проживання і, відповідно, перебування дитини ОСОБА_4 саме на його утриманні.

Суд наголошує, що вимоги заявника викладаються у заяві про видачу судового наказу та підтверджуються відповідними документами, які своєю чергою мають бути вагомими, переконливими і такими, що не викликають підозри щодо їх достовірності.

Натомість заявник надає акт про фактичне проживання за підписом сусідів, що, на думку суду, не є належним та допустими доказом факту спільного проживання заявника разом з дитиною, оскільки документ, який видається органом реєстрації особи та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи є довідка про реєстрацію місця проживання, що встановлено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України».

Крім того, стягувач в заяві сам зазначає, що дитина зареєстрована за місцем проживання боржника.

За положеннями п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог ст.163 цього кодексу.

Вищевикладені обставини вказують на те, що заяву подано з порушенням вимог ст.163 ЦПК України та на наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.160, 161, 165, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з даної підстави унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Попова В.О.