Справа № 191/375/21
Провадження № 2/191/129/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.04.2021 м.Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Костеленко Я.Ю. за участю секретаря - Куцевол Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона ОСОБА_1 , - є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на підставі Договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., 25 січня 2021 року за реєстровим № 33.
На даний час в даному житловому будинку згідно довідки виданої виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року за №136, зареєстровані її брати - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не проживають в житловому будинку понад один рік.
Комунальні служби, що надають послуги позивачу по утриманню житлового будинку в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 6 осіб, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів які вона має сплатити таким службам за надані послуги.
Позивач не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідачів, оскільки вони не проживають в даному житловому будинку. В неї скрутне матеріальне становище, на її утриманні знаходиться її мати - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітні діти: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , і тому вона як може намагається зберегти та заощадити грошові кошти, а наявність реєстрації відповідачів в даному житловому будинку змушує її сплачувати за них.
Позивач неодноразово, усно вимагала відповідачів звільнити приміщення, оскільки набутий нею житловий будинок необхідний для проживання її родині, але не може до сих пір цього зробити. Договір найму з відповідачами не укладався.
Добровільно звільнити житловий будинок відповідачі не бажають, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.
Окрім того відповідачі не проживають в даному житловому будинку більше року. Дані факти підтверджується довідками виданими виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року за №138, 139.
Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту її порушених прав.
Враховуючи вищенаведене, вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим будинком що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового будинку, а тому вона ОСОБА_1 , як власник житлового будинку звернулася до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідачі створюють їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.
Просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання за місцем проживання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
У зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, які були повідомлені належним чином, і які про причини своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, та надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі Договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., 25 січня 2021 року зареєстрованим в реєстрі за №33, належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 29 січня 2021 за №136, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З Акту (про не проживання та відсутність особистих речей) від 29 січня 2021, який складений комісією у складі депутатів Раївської сільської ради ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , та присутності двох сусідів ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в житловому будинку АДРЕСА_1 .
З довідок які видані виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 29 січня 2021 року за №138, 139, вбачається, що ОСОБА_3 з 2015 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 з 2000 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.
Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно положень статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщенім, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без повалених причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідачі не проживають у даному будинку більше одного року без поважної причини.
Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1816,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_1 , документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Я. Ю. Костеленко