Справа № 279/5245/20
Провадження 2/279/1953/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.,

секретаря Комарової О.В.,

розглянувши в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення в квартиру, визначення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру, а також визначити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 в належних частинах між позивачем та відповідачем та усунути перешкоди створені відповідачем у користуванні спірною квартирою. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.02.2019 року він є співвласником 3/8 частки приватизованої звартири АДРЕСА_2 . Іншим співвласником 5/8 частини даної квартири є відповідач ОСОБА_2 . Внаслідок неправомірних дій відповідача, який взагалі не допускає позивача в квартиру, останній не має можливості реалізувати своє право власності та користування спірною квартирою. Неодноразові прохання позивача усунути перешкоди у користуванні частиною спірної квартири, яка йому належить , зі сторони відповідача проігноровані. ОСОБА_2 позивача до квартири не пускає, ключів від вхідних дверей не надав та не бажає взагалі з ним спілкуватися.

Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження . Відповідач надав відзив, в якому заперечив проти позову.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим справу розглянути справу на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира в АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом. (а. с.8).

У вказаній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

Квартира складається з двох кімнат площею 13,5 кв. м, 11,4 кв. м , кухні площею 7,5 кв. м, санкімнати площею 3,2 кв. м, коридору площею 8,9 кв. м, вбудованої шафи площею 0,5 кв. м. , лоджії площею 2,9 кв.м.

Загальна площа квартири становить 47,9 кв. м, житлова площа 24,9 кв. м (а. с. 7).

Звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що з іншим співвласником не можуть дійти спільної згоди щодо порядку користування квартирою, тому просив суд визначити порядок користування квартирою спірною , а саме: виділити йому у користування кімнату площею 11,4 кв. м, відповідачу кімнату площею 13,5 кв. м, місця загального користування: кухню, санкімнату, коридор, вбудовану шафу, лоджію залишити у спільному користуванні, та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

За правилами статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином, порядок користування житловими приміщеннями у будинку, який належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у будинку.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20 передбачено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору кімнати, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року № 6-1500цс15, в постановах Верховного Суду від 18.02.2019 року по справі № 569/15733/17-цта від 20.02.2019 року по справі № 214/239/17-ц.

Також за змістом статей 47, 48 ЖК Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Виходячи із загальної житлової площі спірної квартири в розмірі 24,9 кв. м, на користь кожного співвласника (позивача та на відповідача) припадає по 12,45 кв. м. жилої площі квартири, що не призведе до погіршення житлових умов цих осіб.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе встановити порядок користування квартирою за адресою АДРЕСА_3 , згідно з яким виділити в користування позивачу кімнату площею 11,4 кв.м., площа, якої не перевищує його частку в спільному майні сторін.

Ураховуючи, що сторони домовитись про порядок володіння та користування спільним сумісним майном не можуть, у добровільному порядку встановити порядок володіння і користування спільним майном неможливо, з урахуванням статті 358 ЦК України, суд приходить до висновку, що порядок користування квартирою, який просить встановити позивач, а саме виділення в користування йому кімнати площею 11,4 кв.м., не порушує право власності іншого співвласника.

Також позивач просить залишити місця загального користування в спільному користуванні. При цьому суд вважає, що вимога про залишення кухні, санкімнати, вбудованої шафи, які є місцями загального користування, в спільному користуванні сторін по справі, є такою, що ґрунтується на вимогах законодавства та підлягає задоволенню. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру, спірна квартира обладнана лоджією 2,9 кв.м.

При цьому вихід на лоджію розташований у кімнаті площею 13,6 кв.м. та 11,4 кв.м., (вікно) , які можуть бути виділені у спільне користування сторін.

Також згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-268 ЦПК України, ст.ст.317,319,358 ЦК України , суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення в квартиру, визначення порядку користування квартирою задовольнити .

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 зі сторони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вселивши ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2 .

Встановити порядок користування квартирою за адресою АДРЕСА_3 , згідно з яким виділити в користування ОСОБА_1 кімнату площею 11,4 кв. м.

Залишити у спільному користуванні сторін кухню, санкімнату коридор, вбудовану шафу, лоджію.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гри вень 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня отримання повного тексту рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя В.П. Коваленко