Дата документу 28.04.2021 Справа № 335/4268/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4268/20 Головуючий у 1 інстанції: Макаров В.О.
Провадження № 22-ц/807/1267/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни на додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко Олеся Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко Олеся Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2020 року в справі № 335/4268/20 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено в повному обсязі. Визнано виконавчий напис № 3830 від 26.05.2017р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.08.2013 року в розмірі 17 678,70 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з оплати судового збору за подачу позовної заяви до суду у розмірі 840,80 грн.

25.11.2020р. представник позивача звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявоюпро надання доказів щодо понесених судових витрат, відповідно якої представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 8 411,20 грн., а також судові витрати по судовому збору в сумі 420,40 грн., сплачені за подання заяви про забезпечення позову.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року заяву адвоката Працевитого Г.О. про стягнення судових витрат на правову допомогу задоволено частково.

Доповнено рішення Орджоінідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., державний виконавець Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко О.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню наступним: стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 411,20 грн.

В задоволенні вимог в частині стягнення судових витрат по сплаті судового збору - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» у особі представника Крилової О.Л. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказано, що, ухвалюючи додаткове рішення про стягнення судових витрат у сумі 8 411,20 грн., суд першої інстанції не перевірив розрахунок вартості послуг адвоката, їх фактичну оплату, не з`ясував їх співмірність із складністю справи. Матеріали справи складаються з одного тому, і справа, на думку апелянта, не відноситься до категорії справ значної складності. Обґрунтування витраченого адвокатом часу є незрозумілим, оскілки відсутній детальних розрахунок часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Відсутній перелік наданих «послуг» адвоката з урахуванням того, що справа розглядалась у спрощеному провадження, а представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалюючи додаткове рішення про відшкодування судових витрат, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості заявлених вимог, підтвердження факту наданих адвокатом Працевитим Г.О. послуг, і прийшов до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому заяву адвоката задовольнив.

Проте колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстан-

ції, так як вони прийняті з порушенням норм процесуального закону, на чому наполягає банк в апеляційній скарзі.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи встановлено, що справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи в судове засідання ( а.с. 60).

Судом встановлено, що 05.05.2020р. з метою отримання професійної правничої допомоги ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги з додатками до нього з Адвокатським бюро «ЮРКОНСТАЛТ» Геннадія Працевитого».

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за результатом розгляду позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було ухвалено 04.11.2020 року. Повний текст рішення складено 04.11.2020 року

Втім, з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу із поданням відпо-

відних доказів щодо їх вартості адвокат Працевитий Г.О. звернувся тільки 25.11.2020 р.

Під час подання до суду позовної заяви представником ОСОБА_1 - адвокатом Працевитим Г.О. було зазначено, що позивач очікує понести судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, докази понесених витрат та детальний розрахунок будуть надані суду в порядку, визначеному положенням ЦПК України протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення у даній справі.

Між тим, до остаточного ухвалення рішення по справі додаткових пояснень, письмової промови у дебатах із проханням про адвокатські витрати або їх подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення, не було подано до суду.

Натомість, 02.11.2020 року адвокат Працевитий Г.О. направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, у якій про витрати на правову допомогу не зазначав ( а.с. 83).

Та тільки 25.11.2020р. ОСОБА_2 направив до районного суду заяву про надання доказів щодо понесених судових витрат. До заяви було додано договір про надання правової допомоги, акти про надані послуги, докази направлення заяви на адресу відповідача.

Таким чином, докази сплати грошових коштів на підтвердження фактично понесених судових витрат з надання правничої допомоги були надані суду лише 25.11.2021р., тобто в порушення вимог, що визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки такі докази повинні були бути подані заявником не пізніше ніж через п`ять днів після ухвалення рішення суду, у даному випадку не пізніше 10.11.2020 р.

З урахуванням вказаного, колегія суддів доходить висновку про порушення строку подання відповідної заяви та доказів адвокатом Працевитим Г.О., що є підставою відповідно до приписів ч. 8 статті 141 ЦПК України для залишення такої заяви без розгляду, на що суд першої інстанції уваги не звернув, та прийняв і розглянув подану з порушенням заяву адвоката.

Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд скасовує оскаржуване додаткове рішення та залишає заяву адвоката Працевитого Г.О, без розгляду.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни задовольнити частково.

Додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року у цій справі скасувати.

З

аяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 квітня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.