Справа № 308/8260/20
27 квітня 2021 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Стецяк Тетяна Іванівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 27.04.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.04.2021 року.
Позивач ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Стецяк Тетяна Іванівна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивовано тим, що 02 червня 2005 р. позивач уклала шлюб з відповідачем, що був зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського р-ну, про що зроблено актовий запис за № 19. В шлюбі у них з чоловіком народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 2006 р.н. та донька ОСОБА_4 2008 р.н.
Тривалий час вони з чоловіком підтримували подружні стосунки, однак останні декілька років їх відносини змінилися, погіршилися, втрачена довіра, можливість вільно спілкуватися та спільно проводити час відпочинку, шлюбні відносини припинилися, позивач дійшла переконання про необхідність розірвання шлюбу.
За твердженням позивача діти спостерігають неадекватне відношення батька до матері, постійні сварки та побої мають надзвичайно негативний вплив на їх психіку, розвиток та виховання. За таких обставин спільне проживання з чоловіком вважає неможливе, а розлучення вирішить ряд існуючих проблем для неї та дітей.
Позивач вказує, що спору щодо поділу майна подружжя немає, відсутній спір і щодо місця проживання дітей.
Згідно прохальної частини позовної заяви просить суд: розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) , зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського р-ну 02.06.2005 р,, актовий запис № 19. Після розлучення змінити прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .
Позивач, в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, разом із тим подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, окрім того просила врахувати, що бажає залишити прізвище « ОСОБА_5 ».
Відповідач, в судове засідання повторно не з`явився повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, по причини неявки суд не повідомляв. Суд констатує, що окрім направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, повідомлення про виклик відповідача в судове засідання здійснювався шляхом надсилання sms повідомлень на мобільний номер телефону відповідача. Окрім того інформація щодо розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (http:// court.gov.ua/). Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від ОСОБА_2 до суду не надходило.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, на підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 02 червня 2005 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_2 уклали шлюб з відповідачем, що був зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського р-ну, про що зроблено актовий запис за № 19, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 . Після одруження позивач змінила прізвище на ОСОБА_5 .
Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 01.03.2006) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 09.06.2008).
Подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, тобто даний шлюб існує тільки формально.
Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист.110 Сімейного Кодексу.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Окрім того, суд вважає за необхідне констатувати, що відповідач до суду не з`являється, відзиву на позов не подавав.
На даний час сторони по справі не підтримують шлюбне життя та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.
Згідно позовної заяви майнового спору між подружжям наразі не має, спір про місце проживання дітей відсутній.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.
Стаття 160 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Спір про визначення місця проживання дітей сторонами не заявлено.
Суд бере до уваги, що відповідачем до суду не подано відзив або заперечень на позов, а тому вважає за можливе задовольнити позов про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч.4 ст.223, 280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути, понесені ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 200, 223, 258, 265, 280-281, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Стецяк Тетяна Іванівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, укладений 02 червня 2005 р. між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського р-ну, про що зроблено актовий запис за № 19 - розірвати.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь позивача ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 ) сплачений нею судовий збір у розмірі: 840,80 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання позивача: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош