Справа № 552/976/21
Провадження №2/552/731/21
РІШЕННЯ

іменем україни

28.04.2021 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

учасники справи та їхні представники:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

третя особа Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування,

представник третьої особи Цихмістренко Світлана Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування житлом.

В позовній заяві зазначила, що їй, відповідачу ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Частки співвласників у праві власності на квартиру становлять: ОСОБА_1 1/4, ОСОБА_2 1/4, ОСОБА_4 1/2.

Квартира складається з 3 кімнат, загальна площа 65,8 кв.м.

З усіх співвласників у спірному житлі проживає лише позивач з чоловіком.

Інші співвласники самостійно житлом не користуються, але вселили у квартиру третіх осіб без дозволу позивача.

Особи, що вселені у квартиру, перешкоджають їй у користуванні належним їй житлом. Вони зачинили дві кімнати, чим позбавили її доступу до лоджій, де позивач могла б сушити білизну. Це створює для неї некомфортні умови проживання. Фактично позивач користується лише кімнатою 5 площею 8,9 кв.м. і позбавлена можливості вільного користування іншими кімнатами та допоміжними приміщеннями квартири.

Тому позивач просила суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , виділивши їй в користування кімнату 9 площею 12,7 кв.м. та лоджію площею 2,6 кв.м., залишивши в спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 кухню 3 площею 9,3 кв.м., ванну кімнату 6 площею 2,6 кв.м., вбиральню 7 площею 1,0 кв.м., коридор 1 площею 9,5 кв.м., що відповідає варіанту порядку користування №2 висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №19 по дослідженню квартири АДРЕСА_2 від 25 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 05 березня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заперечення від сторін щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач відзиву на позов не подала.

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року за клопотанням Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради його залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.34).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечила. В його задоволенні просила відмовити.

При цьому зазначала, що в користуванні позивача є кімната, підстави для виділення їй іншого житлового приміщення відсутні.

Після оголошеної судом перерви відповідач в судове засідання не з`явилась, уповноваживши ОСОБА_3 представляти її інтереси в суді.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог також заперечила, але повідомила суду про зміну мотивів невизнання позову відповідачем. Вказала, що надаючи суду пояснення по суті справи, відповідач, не розібравшись з предметом позову та вважаючи, що позивач хоче заволодіти усією квартирою, заперечувала проти позовних вимог. Коли їй було роз`яснено зміст позовних вимог, відповідач пояснила, що не заперечує проти виділення в користування позивача кімнати, яка є предметом спору. Якби позивач звернулась до відповідача з відповідним проханням, вони б вирішити це питання позасудовим порядком. Тому представник вважає, що відсутній предмет спору, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Представник третьої особи Цихмістренко С.В. в судовому засіданні проти позову також заперечила. Вважає, що підстави для його задоволення відсутні. В задоволенні позову просила відмовити.

Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки ті обставини, які мали б підтвердити свідки, не входять до предмета доказування в даній справі.

Також судом за клопотанням представника відповідача в судовому засіданні оглянуті письмові докази, а саме договір безоплатного користування квартирою від 11 листопада 2020 року з додатком.

Інших клопотань, заяв з процесуальних питань сторони суду не подавали.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, що в судове засідання не з`явилась.

Суд, заслухавши учасників справи та їх представників, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 є співвласниками квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 травня 2008 року Управлінням житлово-комунального господарства, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_7 1/4, та членам його сім`ї: ОСОБА_2 1/4, ОСОБА_4 1/4, ОСОБА_1 1/4 (а.с.4).

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 липня 2008 року №19490440, КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на 1/4, за ОСОБА_4 на 1/4, за ОСОБА_2 на 1/4, за ОСОБА_7 на 1/4 (а.с.5).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 18 лютого 2021 року №244878157 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 1-140, виданим 05.09.2016 державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори (а.с.9-10).

Таким чином на час розгляду справи частки співвласників становлять:

ОСОБА_1 1/4,

ОСОБА_4 1/2 (1/4 + 1/4),

ОСОБА_2 1/4.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Інвентаризатор», квартира АДРЕСА_2 розташована на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку, та складається з трьох кімнат житловою площею 38,8 кв.м., у тому числі 1-а кімната (4) площею 17,2 кв.м., 2-а кімната (5) площею 8,9 кв.м., 3-я кімната (9) площею 12,7 кв.м., а також кухні (3) площею 9,3 кв.м., ванної кімнати (6) площею 2,6 кв.м., вбиральні (7) площею 1,0 кв.м., коридору (1) площею 9,5 кв.м., вбудованої шафи (8) площею 0,4 кв.м. Квартира обладнана лоджіями: площею 2,6 кв.м., площею 1,6 кв.м. Загальна площа квартири складає 65,8 кв.м. (а.с.6-7).

Також судом встановлено, що на час звернення до суду в фактичному користуванні позивача перебуває кімната (5) площею 8,9 кв.м., а також лоджія площею 1,6 кв.м., доступ до якої позивач мала через кімнату (4) площею 17,2 кв.м. З кімнати (5) вхід до зазначеної лоджії відсутній.

У фактичному користуванні інших співвласників - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - перебували кімнати (4) площею 17,2 кв.м. та (9) площею 12,7 кв.м. з лоджією площею 2,6 кв.м.

Решта приміщень квартири перебувала в спільному користуванні співвласників.

Також судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 06 березня 2013 року у справі №1609/9361/12 ОСОБА_4 визнаний недієздатним, його опікуном призначена ОСОБА_2 (а.с. 42).

У зв`язку з цим у даній справі відповідач ОСОБА_2 діє в своїх інтересах та інтересах співвласника ОСОБА_4 .

Звертаючись до суду з позовом про встановлення порядку користування спільною квартирою, позивач зазначає, що відповідач без її згоди вселила до квартири сторонніх осіб, які перекрили їй доступ до лоджії, що перебувала в її користуванні, чим чинять перешкоди в користуванні квартирою.

Вказані обставини підтверджуються договором безоплатного користування, укладеним 11 листопада 2020 року ОСОБА_2 , що діє в цьому договорі як наймодавець, та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , що діють в договорі як наймачі.

Як вбачається з даного договору, ОСОБА_2 зазначила, що вона є власником 3/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та передала в безоплатне безстрокове користування наймачам належну їй нерухомість за цією адресою.

При цьому згода співвласника ОСОБА_1 на вселення до квартири сторонніх осіб всупереч вимогам ст. 358 Цивільного кодексу України відповідачем одержана не була.

Суд критично оцінює посилання відповідача та її представника, а також представника третьої особи, що така згода не була одержана у зв`язку з відсутністю позивача в Україні, оскільки відсутність такої згоди незалежно від причин її ненадання (відсутність співвласника, його небажання надати такий дозвіл, залишення ним своєї квартири, тощо) є перешкодою для вселення іншим співвласником наймачів до спільної квартири.

Тому суд погоджується з доводами позивача про те, що вселенням третіх осіб їй чиняться перешкоди в користуванні квартирою.

Крім того, як вбачається з «Додатку до договору безоплатного користування квартирою від 11 листопада 2020 року», що підписаний ОСОБА_2 31 січня 2021 року, ОСОБА_2 вимагає від наймачів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , щоб на час їхньої відсутності в квартирі кімнати були зачинені на замок.

У той час, як кімната площею 17,2 кв.м. зачинена, позивач не має доступу до лоджії площею 1,6 кв.м., яка перебувала в її користуванні.

Той факт, що кімната зачинена, підтверджується даними висновку експерта за результатами будівельно-технічної експертизи №19 по дослідженню квартири АДРЕСА_2 від 25 лютого 2021 року, що виконаний судовим експертом ОСОБА_9 , у додатку №1 до якої наявні фотознімки елементів досліджуваної квартири, в тому числі дверей, зачинених на навісний замок (а.с.16).

Таким чином судом встановлено, що діями відповідача позивачу чиняться перешкоди в користуванні спільною квартирою.

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до висновку експерта за результатами будівельно-технічної експертизи №19 по дослідженню квартири АДРЕСА_2 від 25 лютого 2021 року, що виконаний судовим експертом ОСОБА_9 , експертом запропоновано два варіанти встановлення порядку користування спірною квартирою.

Дослідивши та оцінивши запропоновані експертом варіанти встановлення порядку користування, суд приходить до висновку, що варіант порядку користування №2 найбільше забезпечує баланс інтересів сторін, при якому обидві сторони матимуть відокремлені житлові приміщення з доступом до такого допоміжного елементу квартири як лоджія, і такий доступ не залежить від інших співвласників.

Згідно вказаного варіанту користування №2 пропонується:

І-му співвласнику на 1/4 частини виділити в індивідуальне користування: кімнату (9) площею 12,7 кв. м., лоджію 2,6 кв.м.,

ІІ-м співвласникам на 3/4 частки виділити в індивідуальне користування кімнату (4) площею 17,2 кв.м., кімнату (5) площею 8,9 кв.м., лоджію площею 1,6 кв.м., вбудовану шафу (8) площею 0,4 кв.м.,

в спільному користуванні співвласників залишити коридор (1) площею 9,5 кв.м., кухню (3) площею 9,3 кв.м., ванну кімнату (6) площею 2,6 кв.м., вбиральню (7) площею 1,0 кв.м.

При такому варіанті користування І-му співвласнику в користування виділяється приміщень загальною площею 22,63 кв.м., що на 6,18 кв.м. більше, ніж належить, із яких житлова площа 12,7 кв.м., що на 3 кв.м. більше, ніж 1/4 від житлової площі квартири.

ІІ-м співвласникам виділяється приміщень загальною площею 22,63 кв.м., що на 6,18 кв.м. більше, ніж належить, із яких житлова площа 12,7 кв.м., що на 3 кв.м. менше, ніж 3/4 від житлової площі квартири (а.с. 12-18).

Але оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим майна зберігається, суд виділяє у користування сторін частину майна, що співмірна розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15.

Крім того, суд враховує, що між сторонами склались складні відносини, у зв`язку з чим між ними постійно виникають конфлікти.

Такі конфлікти в тому числі стосуються і користування спільною квартирою, і спори, що виникали між співвласниками були предметом розгляду в цивільних справах, що розглядалися судом.

Зокрема, рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10 червня 2010 року у справі №2-632/2010 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про захист прав власника квартири, надання у володіння та користування частки квартири у натурі, усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення (а.с.41).

Вказаним рішенням ОСОБА_1 вселена в квартиру АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні квартирою.

Але між співвласниками знову виник спір з приводу наявності перешкод в користуванні квартирою.

Оскільки між сторонами неодноразово виникає спір з приводу користування даною квартирою, суд приходить до висновку про необхідність встановлення порядку користування квартирою, що потягне за собою врегулювання спірних питань у користуванні квартирою.

При визначенні порядку користування суд враховує, що кімната (9) площею 12,7 кв.м., яку позивач просить їй виділити, є ізольованою. Інші дві кімнати (4) площею 17,2 кв.м. та (5) площею 8,9 кв.м., які позивач просить залишити в користуванні інших співвласників, також є окремими кімнатами, доступ до яких не пов`язаний з кімнатою (9), що виділяється позивачу.

Тому позовні вимоги про встановлення порядку користування підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином:

виділити ОСОБА_1 в користування: кімнату (9) площею 12,7 кв. м. з лоджією площею 2,6 кв.м.,

виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користування: кімнату (4) площею 17,2 кв.м., кімнату (5) площею 8,9 кв.м., лоджію площею 1,6 кв.м., вбудовану шафу (8) площею 0,4 кв.м.,

залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 : коридор (1) площею 9,5 кв.м., кухню (3) площею 9,3 кв.м., ванну кімнату (6) площею 2,6 кв.м., вбиральню (7) площею 1,0 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

третя особа Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради, місцезнаходження: м.Полтава, вул.М.Бірюзова, 1/2, ідентифікаційний код 05384703.

Повний текст рішення виготовлено 30 квітня 2021 року.

Головуючий О.А.Самсонова