Справа № 509/3610/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

за участю сторін - представника сторони по справі адвокат Сакун Г.П., представника по справі ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області

про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, та

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення,

учасники цивільного провадження

по первісному позову:

позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Сакун Г.П., відповідачка ОСОБА_4 та її представник за доручення ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області;

по зустрічному позову:

позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Сакун Г.П., орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2015 року позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідачки, яка зареєстрована на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

12 листопада 2015 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідачки, яка зареєстрована на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

позиція сторін

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка ОСОБА_5 , а в подальшому правонаступник ОСОБА_2 зазначив, що позивачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом від 11.10.2017 року належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 129.7 кв.м., житлова 66.3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі по тексту спірний житловий будинок). В цьому будинку з його згоди була зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 (колишня невістка), яка у травні 2012 року разом з дитиною добровільно виселилась з будинку, вивезла усе належне їй та дитині майно, добровільно змінила місце свого проживання і з того часу в будинку не проживає, а постійно проживає в м. Арциз. Добровільно знятися з реєстраційного обліку в будинку відповідач не бажає. Реєстрація відповідачки в жилому будинку порушує його право користування та розпорядження цим майном. Після розірвання шлюбу з відповідачкою, позивач уклав шлюб з іншою собою, під час шлюбу у них народились діти, а тому позивач просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку та примусово зняти її з реєстраційного обліку в будинку(т.1 а.с.3).

Позивачка ОСОБА_3 звернулась з зустрічним позовом, в обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона 05 грудня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем 19 жовтня 2010 року будучи в шлюбі з відповідачем, у них народилась дитина ОСОБА_6 . 01 жовтня 2012 року шлюб був розірваний. Будучи в шлюбі позивачка працювала моряком, режим роботи був пов`язаний з постійними перебуванням за межами її постійного проживання (реєстрації), а тому позивачка вважає, що причини не проживання позивачки ОСОБА_3 є поважними, а тому позивачка просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням та всилити її та малолітню дитину в спірний житловий будинок (т.1а.с.36).

Сторона по справі ОСОБА_2 - в ході судового розгляду первісний позов підтримав, зустрічний позов не визнав та надав заперечення на позов (т. 1 а.с. 58).

Сторона по справі ОСОБА_3 та її представник в ході судового розгляду первісний позов не визнали, представник позивачки наполягає на зустрічному позові.

Представник органу опіки та піклування просить справу розглянути без їх участі, з урахуванням інтересів дитини (т.2 а.с.54).

рух справи

14 серпня 2015 року судом першої інстанції було прийнято рішення про відкриття цивільного провадження.

12 листопада 2015 року стороною по справі ОСОБА_3 був поданий зустрічний позов, в подальшому цивільні позови були об`єднанні в одне провадження.

В ході судового розгляду судами різних інстанцій неодноразово приймались процесуальні рішення по справі.

Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступного.

Відповідно до ст. 263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

обставини, які встановлені судом

Стороні по справі ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу на праві власності належав жилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-15), ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, після її смерті спадщину прийняв її син ОСОБА_2 , який в подальшому був визначений як правонаступник.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом від 11.10.2017 року є власником спірного житлового будинку (т.2 а.с32).

05 вересня 2009 року відповідачка зареєструвала шлюб з позивачем ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб. (т.1 а.с.20)

07 грудня 2009 року відповідачка ОСОБА_3 була зареєстрована в спірному житловому будинку (т.1 а.с. 17-18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась дочка ОСОБА_6 (т.1 а.с.46).

В ході розгляду справи було з`ясовано 28.08.2012 року ОСОБА_3 звернулась до Овідіопольського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і при цьому у позовній заяві зазначила своє місце проживання: АДРЕСА_2 , а також, що спільне проживання з ОСОБА_2 вона припинила у травні 2012 року, і що дитина проживає з нею. (а.с.21)

Згідно рішення суду першої інстанції від 01.10.2012 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний. Дитина залишена на виховання ОСОБА_3 . Рішення суду є чинним (а.с.23).

26 жовтня 2012 року відповідачка ОСОБА_3 отримала посвідчення особи моряка (т.1 а.с.45).

15 грудня 2012 року позивач ОСОБА_2 повторно уклав шлюб з ОСОБА_8 . Під час шлюбу у позивача ОСОБА_2 та іншої особи, народились діти: донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вищевказані особи проживають у спірному будинку (т.2 а.с. 26-30).

Позивач ОСОБА_2 зазначив, що відповідачка ОСОБА_3 втратила право користування на спірне житло, так як вона добровільно виїхала з спірного житлового будинку та не проживала в даному будинку без поважних причин понад один рік.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 є моряк, праця яка пов`язана перебуванням за межами постійного місця проживання, що є причинами поважними, а тому за нею та її дитиною зберігається право користування житловим приміщенням. Дійсно дані обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, але під час судового розгляду було встановлено, що з 17 січня 2005 року відповідачка ОСОБА_3 є власником нерухомого майна, яке розташовано в місті Арциз. З травня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинились, а 01 жовтня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний. Малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає разом з відповідачкою ОСОБА_3 та навчається в 4-А класі Арцизської ЗСО 1-111 ступені № 4 Арцизької міської ради.

Позивач ОСОБА_2 , будучи в шлюбі з ОСОБА_8 , який був укладений 15 грудня 2012 року та маючи спільних дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживають у спірному житловому будинку (т.2 а.с.26-34).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 фактично шлюбні відносини з позивачем ОСОБА_2 припинила в травні 2012 року. Після припинення шлюбних відносин вона отримала посвідчення особи моряка, яке мало місце 26 жовтня 2012 року.

З урахуванням місця проживання сторін в тому числі малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , тривалістю взаємовідносин між сторонами, їх сімейного становища та працевлаштування та роду та специфіки роботи ОСОБА_3 та виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_3 втратила право на користування житлом, при відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Позивач ОСОБА_2 будучи власником спірного житлового будинку (т.2 а.с.32) звернувся до відповідачки ОСОБА_3 з позовом предмет, якого є визнання ОСОБА_3 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Позивач не заперечує, що від шлюбу, який був розірваний у сторін є малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до ст. 18 УК «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Звертаючись з позовними вимогами до відповідачки ОСОБА_3 , позивач зазначив, що вона діє самостійно, при цьому судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з відповідачкою, при цьому позивач не звертається з позовом до відповідачки, яка діє в інтересах малолітньої дитини відповідно до ст. 59 ЦПК України, дані порушення норм процесуального права, судом розглядаються як суттєві та свідчать про те, що позивач не звернувся до суду фізичної особи права та інтереси якої порушуються. Крім того позивач ОСОБА_2 будучи батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не належним чином виконує свої обов`язки, передбачені ст. 150 СК України.

Позивач ОСОБА_2 просить зняти з реєстраційного обліку відповідачку ОСОБА_3 , на час розгляду справи реєстрація місця проживання фізичних осіб віднесена до компетенції органів місцевого самоврядування. Позивач до суду з позовними вимогами до компетентних установ про зняття з реєстраційного обліку не звертався, суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справу в рамках позовних вимог, з урахуванням даних обставин, суд вважає, що позивач ОСОБА_2 не звернувся до належного відповідача, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 не зміг належним чином обґрунтувати свої позовні вимоги, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, предмет якого усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення в спірний житловий будинок, посилаючись на ст. 156 ЖК України, мотивуючи тим, що вона виїхала зі спірного житлового будинку з поважних причин.

Сторони не заперечують, що від шлюбу, який був розірваний у них є малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до ст. 18 УК « Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Звертаючись з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 , позивачка зазначила, що вона діє самостійно, при цьому судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з позивачкою, при цьому позивачка не зазначила, що вона діє в інтересах малолітньої дитини, порушення ст.59 ЦПК України та ст. 150 СК України, судом розглядаються як суттєві та свідчать про те, що позивачка не звернулася до суду права та інтереси якої стосуються.

З січня 2005 року позивачка ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Власником нерухомого майна є позивачка ОСОБА_11 (т. 1 а.с.62). Малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за вищевказаною адресою разом з позивачкою та навчається в 4-А класі Арцизської ЗСО 1-111 ступені № 4 Арцизької міської ради (т.2 а.с.67).

Позивачка ОСОБА_3 стверджує, що вона будучи по професії моряк, праця, яка пов`язана з перебуванням за межами постійного місця проживання та з тривалими відрядженими, що є причинами поважними, а тому за нею та її дитиною зберігається право користування житловим приміщенням. Дійсно дані обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, але під час судового розгляду було встановлено, що з 17 січня 2005 року позивачка ОСОБА_3 є власником нерухомого майна, яке розташовано в місті Арциз. З травня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинились, а 01 жовтня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний. Малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає разом з позивачкою ОСОБА_3 та навчається в 4-А класі Арцизської ЗСО 1-111 ступені №4 Арцизької міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи в шлюбі з ОСОБА_8 , який був укладений 15 грудня 2012 року та маючи спільних дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживають у спірному житловому будинку (т.2 а.с.26-34).

З урахуванням місця проживання сторін в тому числі малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , тривалістю взаємовідносин між сторонами, їх сімейного становища та виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_3 не довела та не обґрунтувала поважність причин зберігання право користування за нею спірного житлового будинку.

Позивачка ОСОБА_12 просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням. В ході судового розгляду було встановлено, що позивачка ОСОБА_12 не є власником спірного житлового будинку. Позивачка не посилається на норми матеріального права, щодо позовних вимог про усунення перешкод у користуванні житлом, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в рамках позовних вимог, позивачка не обґрунтувала свої позовні вимоги в цій частині, а тому суд вважає необхідним відмовити в цій частині.

Таким чином суд, приходить до висновку, що позивачка належним чином не обґрунтувала свої позовні вимоги, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

судові витрати

При поданні позову позивач ОСОБА_2 сплатив судовий збір в розмірі 243.60грн., та в свою чергу по зустрічному позову позивачка ОСОБА_3 сплатила судовий збір в розмірі 487.20 грн., суд прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позов не знайшли свого обґрунтування, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення - відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене в палату по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кириченко П.Л.