Справа № 408/2911/20-ц
Провадження № 22-ц/810/46/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 11 грудня 2020 року ухваленого судом у складі судді Булгакової Г.В.

у справі про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_1

встановив:

12 жовтня 2020 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним вище позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на її утримання, у розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно, і до досягнення молодшою дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 11 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2020 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2020 року до досягнення молодшою дитиною трирічного віку.

Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні позову про стягнення з нього на користь позивачки на її утримання відмовити.

За доводами апеляційної скарги, судом не повно з`ясовано всі обставини справи, не враховано, що відповідач у вказаному вище розмірі не має можливості сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей, оскільки має недостатній розмір доходу, а надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трирічного віку взагалі не має матеріальної можливості.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачка посилаючись на законність оскаржуваного рішення, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване судове рішення без змін.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч. 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд керувався вимогами ст.ст.84, 180,191 СК України та дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими, до яких суд дійшов із неправильним застосуванням матеріального закону та порушенням норм процесуального права, з огляду на таке.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони з 12 вересня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які постійно проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України).

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. (ч.2,ч.4 ст.84 СК України).

Отже, виходячи зі змісту вказаної норми позивачка має право на утримання від батька дитини, незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік має можливість надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 77, 78, 80 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів не погоджується з наведеним вище висновком суду, оскільки задовольняючи повністю позовні вимоги ОСОБА_2 з урахуванням визнання відповідачем позову, судом першої інстанції не з`ясовано обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, стосовно того, чи має відповідач достатній заробіток для сплати аліментів на користь позивачки на утримання двох малолітніх дітей у розмірі прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та на утримання позивачки, як дружини до досягнення молодшою дитиною трьох років, у розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи, виходячи з такого.

Згідно із Законом про Держбюджет на 2020 рік (стаття 7) прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць становив: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; з 1 січня 2020 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становив - 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - 1921 грн;

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2.ст.182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, з 1 липня 2020 року мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років становив -1859 грн, мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей віком до 6 років становив 929,50 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, додано довідку №76 виданою ТОВ «Агропром» 28 грудня 2020 року про його доходи за 2020 рік, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_1 працював на вказаному підприємстві, і йому виплачено заробітну плату у квітні - 3756,67 грн; з травня по серпень - 3944,50 грн щомісяця; у вересні 4105, 50 грн; у жовтні 5978, 35 грн, а всього за вказаний період сума його доходу склала 29 618, 52 грн.

Відповідно до довідки № 2317 від 23 грудня 2020 року виданою Державним центром зайнятості Біловодського РЦЗ, ОСОБА_1 з 24 листопада 2020 року зареєстрований як безробітний в Біловодському РЦЗ та його дохід з 24 листопада по 30 листопада 2020 року становив - 604,59 грн.

Як вбачається з наданої скаржником довідки №11 від 05 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів доходить висновку, що позивачкою не доведено суду підстав позову, зокрема, обставин того, що відповідач має достатній заробіток (дохід), який надавав би йому можливість сплачувати аліменти на її користь на утримання двох малолітній дітей у заявленому нею, і присудженому судом вище вказаному розмірі, а також сплачувати аліменти на її утримання як жінки, з якою проживають малолітні діти, до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.

Отже, висновок суду першої інстанції про задоволення позову є помилковим.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.1,ч.2 ст. 183 СК України).

З урахуванням встановлених Апеляційним судом обставин справи, матеріального стану відповідача, його віку, того, що він є працездатною особою, утриманців не має, а також, що позивачкою вимоги про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не заявлялись, колегія суддів доходить висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, і з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки на утримання двох малолітніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2020 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача аліментів на її користь на її утримання до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, колегія суддів доходить висновку, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не надано суду доказів на підтвердження підстав позову в цій частині, зокрема, щодо можливості відповідача утримувати дружину до досягнення молодшою дитиною трьох років.

При цьому, колегія суддів зауважує, що надання допомоги на утримання жінки, не є обов`язком відповідача в розумінні частини 2 статті 84 СК України, а є лише правом позивачки на її отримання за умови доведення можливості надавати таку допомогу відповідачем.

Посилання позивачки у відзиві про те, що відповідач має постійний дохід з продажу молока, свиней живою вагою, оскільки за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 утримує господарство, а саме, худобу та птицю, що свідчить про його реальний, стабільний прибуток, і спростовує його доводи щодо неспроможності сплачувати аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття та на її утримання до досягнення молодшою дитиною трьох років у вказаному вище розмірі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки за вказаною адресою, разом з відповідачем ОСОБА_1 також проживає і його мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що виключає можливість встановити наявність або відсутність обставин, на які посилається позивачка.

Стосовно посилань позивачки у відзиві про те, що відповідачем до апеляційної скарги додано довідку з Біловодського центру зайнятості лише за один тиждень за період з 24 листопада по 30 листопада 2020 року, а не за весь час його перебування на обліку як безробітного, що вказує на необхідність встановлення апеляційним судом обставин стосовно розміру одержаної відповідачем ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за весь період перебування його на обліку, щодо запропонованих посад на працевлаштування і причини його відмови від цих посад, та щодо факту його перебування на утриманні своєї матері ОСОБА_5 , колегія суддів зауважує, що вказане не є предметом розгляду даної справи, і ці обставини не встановлювались судом у передбаченому законом порядку, при цьому у апеляційного суду не має підстав, ставити під сумнів достовірність наданих скаржником зазначених вище доказів в обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 виходячи з наведених вище підстав та обґрунтування позову

Керуючись ст. ст.367,374,376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 11 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Городище Біловодського району Луганської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Данилівка Біловодського району Луганської області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2020 року до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді В.В. Кострицький

М.В. Назарова