Справа № 303/4205/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 квітня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Мацунич М.В., Кондор Р.Ю.,

з участю секретаря: Балаж Н.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 303/4205/20 (Головуючий: Гутій О.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Ракошинська сільська рада Мукачівського району про визнання нікчемним заповіту ОСОБА_3 , складений 19 серпня 2002 року на користь ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукачівського району Беца Г.Й. зареєстрований за № 146.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_4 , яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому на час відкриття спадщини проживали його дружина та його матір ОСОБА_4 , яка проживала в ньому до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті матері позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини і тоді дізнався, що також із заявою про прийняття спадщина звернулась ОСОБА_2 , в заяві зазначила, що вона є спадкоємцем на підставі заповіту, який залишив ОСОБА_3 , 19.08.2002 року, посвідчений секретарем виконкому Ракошинської сільської ради.

Із метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері позивач звернувся 12.05.2015 року до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П., яким винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Підставою для відмови став той факт, що після відкриття спадщини після померлої ОСОБА_4 було встановлено наявність заповіту, посвідченого секретарем виконкому Ракошинської сільської ради Беца Г.Й. 19 серпня 2002 року та зареєстрованим в реєстрі № 146 за яким ОСОБА_3 , який все своє майно заповів на ім`я сусідки ОСОБА_2 .

Вищевказаний заповіт посвідчений секретарем виконкому Ракошинської сільської ради Мукачівського району від 19.08.2002 року являється нікчемним, з тих підстав, що на час виникнення спірних правовідносин, а саме на час укладення оскаржуваного заповіту, щодо якого позивачем заявлено позов про визнання такого нікчемним, діяв ЦК УРСР в редакції 1963 року. Як вбачається з посвідченого штампу, оскаржуваний заповіт від 19.08.2002 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Беца Г.Й. Із копії рішення № 2 другої сесії четвертого скликання Ракошинської сільської ради Мукачівського району від 14.05.2002 року «Про вибори членів виконкому, секретаря виконкому» вбачається, що виконавчий комітет Ракошинської сільської ради був утворений 14.05.2002 року. Рішенням другої сесії четвертого скликання Ракошинської сільської ради Мукачівського району від 14.05.2002 року «Про затвердження секретаря виконкому сільської ради» вирішено затвердити секретарем сільської ради ОСОБА_5 . Згідно листа архівного відділу Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 22.07.2020 року за № 01-23/26 у документах архівного фонду Ракошинської сільської ради за 2002 року рішення про покладення на секретаря виконкому Ракошинської сільської ради ОСОБА_5 обов`язків по вчиненню нотаріальних дій не значиться.

Таким чином оскаржуваний заповіт від 19.08.2002 року посвідчений особою секретарем виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукачівського району Беца Г.Й., на яку не було покладено відповідного рішення виконкому сільської ради, яке б надавало їй право вчиняти нотаріальні дії. Відтак, згідно положень п. 2 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських ради народних депутатів України», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 25.08.2004 року № 22/5, права на вчинення нотаріальних дій вона не мала.

Так, 14 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

20 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак у зв`язку з виникненням спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимога про встановлення нікчемності оскаржуваного напису підлягає розгляду в судовому порядку.

Строк позовної давності не пропущено оскільки позивачу взагалі нічого не було відомо про існування оскаржуваного заповіту. Позивач дізнався про заповіт після того як ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на Ѕ частину спірного майна.

Оскільки, оскаржуваний заповіт посвідчено особою, яка не мала повноважень і позивач просив визнати нікчемним заповіт ОСОБА_3 , складений 19 серпня 2002 року на користь ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукачівського району Беца Г.Й. зареєстрованим за № 146.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності згідно до закону є складання заповіту особою, яка немала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Мельник П.О., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 адвоката Сабов І.І., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.04.2010 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.11.2014 року.

Відповідно до заповіту від 19.02.2002 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукачівського району Беца Г.Й., зареєстрованого за № 146, ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що на день смерті буде належати йому заповів ОСОБА_6 ..

Згідно із заявою від 12.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою № 12 від 12.05.2015 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

14 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

20 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа архівного відділу Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 22.07.2020 року за № 01-23/26 , останній надав позивачу завірену копію рішення Ракошинської сільської ради Мукачівського району другої сесії четвертого скликання від 14.05.2002 року «Про вибори членів виконкому,секретаря виконкому», яким було затверджено склад виконкому Ракошинської сільської ради.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника. Визначаючи вид вимоги, особа може зіткнутися з проблемою, коли одні й ті ж самі протиправні дії породжують виникнення різних цивільно-правових вимог до одного й того ж суб`єкта.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини до доступу до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, матиме найбільший ефект.

Таким чином, метою ефективного способу захисту є забезпечення поновлення порушеного права, адекватність наявним обставинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач при зверненні в суд із даним позовом зазначав, що секретар Ракошинської сільської ради Беца Г.Й. не була уповноважена вчиняти нотаріальні дії у відповідності до ст. 37 Закону України «Про нотаріат» та ст. 1251 ЦК України на момент посвідчення заповіту 19 серпня 2002 року і такий правочин є оспорюваним та належним способом захисту є визнання такого заповіту недійсним з моменту його укладення (ст. 48 ч. 1 ЦК України (1963 р.), а не про визнання його нікчемним.

При постановленні рішення суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і рішення суду підлягає скасуванню у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України із ухваленням нового рішення, яким у позові ОСОБА_1 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2020 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ракошинська сільська рада Мукачівського району про визнання заповіту недійсним відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2021 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой