Провадження № 2/522/2168/21
Справа № 522/5509/19
12 квітня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді Свяченої Ю.Б.,
за участю секретаря судового засідання Шеян І.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач 29.03.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з останньої на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 2426326,00 грн., а також інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.
Позивач обґрунтовує вимоги тим, що 05 липня 2017 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 2426326,00 грн. на розвиток її бізнесу, які відповідач зобов`язалась повернути до 01.08.2017 року, про що написала особисту розписку. Позивач свої зобов`язання по договору виконав, однак відповідач ухиляється від повернення позичених коштів.
Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року ( суддя Шкамерда К.С.) по справі відкрито загальне провадження з призначенням підготовчого засідання на 20 травня 2019 року.
05 серпня 2019 року судом закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.
04 жовтня 2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла в провадження судді Свяченої Ю.Б., та прийнята в провадження ухвалою від 11 жовтня 2019 року з призначенням підготовчого судового засідання на 20 листопада 2019 року.
20 листопада 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача, підготовче засідання відкладено на 04 лютого 2020 року.
04 лютого 2020 року у зв`язку з відповідача, підготовче засідання перенесено на 23 березня 2020 року.
23 березня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання перенесено на 25 травня 2020 року.
25 травня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача, підготовче засідання перенесено на 24 червня 2020 року.
24 червня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін та клопотанням представника позивача, підготовче засідання перенесено на 03 серпня 2020 року.
03 серпня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача, підготовче засідання перенесено на 24 вересня 2020 року.
24 вересня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання перенесено на 19 листопада 2020 року.
19 листопада 2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 28 січня 2021 року.
28 січня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача та клопотанням представника позивача, у судовому засіданні оголошено перерву до 03 березня 2021 року.
03 березня 2021 року за клопотанням представника позивача, у судовому засіданні оголошено перерву до 12 квітня 2021 року.
У судове засідання 12 квітня 2021 року сторони не з`явилися, про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача подала заяву, в якій просила провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та не наданням обгрунтованої заяви щодо неможливості явки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, та враховуючи вже наданий відповідачеві час на отримання правової допомоги та підготовку до судового засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05 липня 2017 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 2 426 326,00 грн., які відповідач зобов`язалась повернути до 01.08.2017 року, про що написала особисту розписку.
Оригінал розписки оглянуто в судовому засіданні.
Позивач посилається на те, що свої зобов`язання по договору він виконав, гроші позичив, однак відповідач ухиляється від повернення позичених коштів.
Відповідно до ст.. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, суд вважає, що у зв`язку з невиконанням взятих на себе відповідачем зобов`язань, з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 позичені кошти в розмірі 2426326,00 грн, а також три проценти річних від простроченої суми, які, відповідно до наданого позивачем та не оспореного відповідачем розрахунку складають 269416,00 грн. та інфляційнй втрати в сумі 703634,00 грн., а загалом станом на 03.03.2021 року 3399376,00 грн.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до змісту ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Судом встановлено, що за подання даного позову Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9605,00 грн., що підтверджується квитанцією №СВ01336989/1 від 28.03.2019 року, та які суд стягує з відповідача.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 137,141, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість станом на 03.03.2021 року за договором позики від 05.07.2017 року у сумі 3399376 (три мільйони триста дев`яносто дев`ять тисяч триста сімдесят шість) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 9605 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять вісім) ,68 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду виготовлено 16 квітня 2021 року.
Суддя: Свячена Ю.Б.