Справа №521/4968/21
Провадження № 2/521/3081/21
УХВАЛА

22 квітня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Тополева Ю.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача, його місце проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

При зверненні до суду позивач зазначила, що остання відома адреса відповідача: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Малиновського району м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, з метою визначення підсудності справи для встановлення місця проживання або перебування відповідача, відповідно до ст. 187 ЦПК України, судом 08 квітня 2021 року направлено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.

Відповідно до відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, яка надійшла до суду 20 квітня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по м. Одесі та Одеській області не значиться.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 є громадянином Держави Ізраїль, де проживає та працює по теперішній час.

Відповідно до ч. 8 ст. ст. 130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Згідно ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Враховуючи те, що у суду не має відомостей про зареєстроване в законному порядку місце проживання та перебування відповідача на території України, зокрема в Малиновському районі м. Одеси, оскільки судом встановлено, що відповідач є громадянином Держави Ізраїль, де проживає і працює на теперішній час, суд приходить до висновку, що в процесі розгляду справи виникне необхідність у врученні ухвал та судових повісток на території іншої держави.

Таким чином, з метою належного виклику відповідача у судові засідання та/або повідомлення про дату, час та місце судового засідання, а також належного виконання судового доручення до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави, враховуючи наявний обов`язок позивача, визначений ст. 175 ЦПК України по зазначенню у позовній заяві місця проживання чи перебування відповідача, а також приписи п. 4 ч. 2 ст. 499 ЦПК України, позивачу необхідно зазначити зареєстроване місце проживання або перебування відповідача в Держава Ізраїль.

Суд роз`яснює позивачу про право на звернення до компетентних органів Держави Ізраїль з метою встановленні вказаної інформації, якщо така позивачу не відома.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду позивачем не надано документів, які підтверджують сплату судового збору. Разом із тим, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до п. 12, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору, посилаючись на посвідчення офіцера.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до п. 12, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Тобто позивач, як військовослужбовець, звільнена від сплати судового збору лише під час навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів.

Разом із тим, доказів того, що позивач призвана на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори матеріали справи не містять.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-17 від 08.07.2011 року, судовий збір, станом на подання позовної заяви, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 908,00 гривень.

З огляду на вищенаведене, позивач повинна сплатити судовий збір у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 908,00 гривень, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд пропонує позивачу усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту її прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Тополева