Ухвала

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 644/924/19

провадження № 61-6731ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Холодова Леоніда Юрійовича, на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 16 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди від залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 12 240,00 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, а також витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 500,00 грн, та витрати на оплату судового збору - 768,40 грн.

Позов мотивований тим, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 , а відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , яка розміщена над квартирою позивача. На протязі останніх десяти років квартира АДРЕСА_1 у вказаному будинку систематично затоплюється.

30 жовтня 2018 року відповідною комісією було обстежено квартиру АДРЕСА_1 і встановлено численні сліди залиття, про що складено акт. Згідно висновку комісії протікання води в тамбурі відбулося у зв`язку з поломкою сантехнічних комунікацій у ванній кімнаті квартири зверху, а самої квартири - внаслідок перевертання тваринами, що мешкають в квартирі АДРЕСА_2 , посуду з водою та їжею, та їх природного випорожнення. На стелі кухні, коридору та жилих кімнат з`явилися руді плями з неприємним запахом. Величина збитку від пошкодження і зіпсування частини квартири АДРЕСА_1 становить 7 240,00 грн. За проведення даного дослідження було сплачено 5 000 грн.

В обґрунтування спричинення моральної шкоди позивач зазначав, що у нього мали місце негативні емоції та переживання з приводу пошкодження майна, було порушено його звичайний спосіб життя, він не міг нормально користуватися квартирою, був змушений докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя, що викликало моральні страждання позивача.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2020 року скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 13 420,00 грн на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

20 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Холодов Л. Ю. звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 16 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 березня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 32 240,00 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,

є малозначною в силу закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що судові рішення у даній справі оскаржуються ним відповідно до підпункту а пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України, а саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою

статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану через адвоката Холодова Леоніда Юрійовича, на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 16 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди від залиття квартири.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун