Справа № 538/722/21
Провадження № 2/538/267/21

У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
05 травня 2021 року суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Полтавської області про надання додаткового строку, достатнього для подання позову про визнання права власності на земельну частку (пай), -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 звернулася до Лохвицького районного суду з вказаною позовною заявою.
Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, після отримання позовної заяви перевіряє її на дотримання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, а тому її слід залишити без руху з таких підстав.
За змістом ч.1, ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ч.1 ст.184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.
Також, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Всупереч вказаним вимогам позивач в позовній заяві прямо не зазначив доказів, що підтверджують кожну обставину якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Так, позивач ставить на розгляд перед судом питання щодо визнання права власності на земельну частку (пай) площею 4,85 га в межах адміністративного підпорядкування Безсалівської сільської ради (нині в складі Лохвицької об"єднаної територіальної громади Полтавської області).
В порушення вимог п.5 ч.3 ст.175, та ч.5 ст.177 ЦПК України, в позовній заяві позивачем не зазначено доказів, що підтверджують право ОСОБА_3 на земельну частку (пай), та такі докази не додано до позовної заяви.
Так, відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720, право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, які входили до складу названих підприємств (КСП) на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, зокрема, постійні працівники члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Затвердження розміру земельної частки (паю) та видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Виходячи зі змісту ст.ст. 22, 23 Земельного Кодексу України (1990) та Указу Президента від 08 серпня 1995 року №720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта.
Отже, позивач у позовній заяві, у відповідності до вимог п.5 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177 ЦПК України, повинна зазначити коли саме був виданий КСП "Перше Травня" Державний акт на право колективної власності на землю, надати докази, що підтверджують, що вона на момент паювання землі КСП "Перше Травня" була внесена до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, та чи була постійним працівником членом КСП та (або) пенсіонером КСП на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю, та (або) раніше працювала в КСП і залишилася його членом, та надати до суду підтверджуючі докази (копію трудової книжки, копію списку громадян- членів КСП, що є додатком до Державного Акту).
Позивач пояснює, що не отримувала ні Сертифікат на право на земельну частку (пай), ні Державний акт на право приватної власності на землю, а отже не набула права на земельну частку (пай), тоді як позовними вимогами ставить визнання права власності за нею на земельну частку (пай). Вказане потребує уточнення.
Також, позивачу необхідно роз"яснити обставини та надати відповідні докази, що спричинили пропуску строку звернення до суду з позовом (коли позивач дізналася про порушене право).
Крім цього, відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень пункту є-1 статті 15-1, статті 122ЗК України розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності (землі запасу) відноситься до повноважень центрального органу виконавчого органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Відповідачами у справах про визнання права на земельну частку (пай) є органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.
Частиною першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
За змістом пунктів 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
За змістом наведених норм ЦПК України з`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача або не до всіх відповідачів, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача.
З метою сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та для забезпечення належного складу осіб, які повинні брати участь у справі, установивши, що до участі до у справі не залучено Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, до повноважень якого відноситься питання розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, суд роз`яснює позивачеві право на подачу заяви про залучення до участі у справі співвідповідача.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року в справі №171/2030/17.
Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху для виправлення вищезазначених її недоліків.
Для виконання вимог, визначених статями 175 і 177 ЦПК України та усунення недоліків позовної заяви, суд встановлює позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні до суду заяви по суті справи, зокрема позовної заяви в новій редакції, або її уточнення чи доповнення, з виправленими недоліками, зазначеними в даній ухвалі суду, та наданні всіх доказів, які підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, - Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, суддя -
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Полтавської області про надання додаткового строку, достатнього для подання позову про визнання права власності на земельну частку (пай) - залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Лохвицького
районного суду Полтавської області В.А.Бондарь