Провадження № 4-с/686/54/21
УХВАЛА

23 квітня 2021 року

м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Перуна А.М.,

скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Бухтоярова А.М.

стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького. На примусовому виконанні перебуває виконавче провадження 55444560 відкрите на підставі виконавчого листа 686/23353/17, який віиланий 27.11.2017 року Хмельницьким міськрайонним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини доходу щомісячно,починаючи з 23.11.2017 року і до повноліття дитини.

ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування та аліменти обраховуються з середньомісячної зарплати по місцевості без відрахувань податків і зборів. Вважає дії державного виконавця щодо нарахування аліментних зобовязань без відрахувань податків і зборів незаконними. Просить зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок аліментів на утримання ОСОБА_3 за останні три роки з 06.02.2018 року відповідно ј частини від середньої заробітної плати по місцевості відраховуючи обов`язкове соціальне страхування 18%, військовий збір 1,5%, єдиний податок.

ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги та просив їх задоволити. Вказав, що не має заборгованості з аліментів.Сплачував аліменти систематично, відповідно до судового рішення, в добровільному порядку. Представник виконавчої служби подав письмовий відзив на позов, де заперечив вимоги скарги.Середня заробітна плата-економічний показник, який характеризує розмір нарахованої заробітної плати, яка припадає на одного працівника підприємства, організації.Середня заробітна плата працівника для даної місцевості є економічним показником, а не видом доходу, тому відрахування податків із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості законодавством не передбачено.Визначення чистого доходу в цілях оподаткування для фізичної особи-підприємця, що перебує на спрощеній системі оподаткування не передбачено Податковим кодексом України.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

На підставі судового наказу від 27 листопада 2017 року у справі №686/23353/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їх сина ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі ј частини від його заробітку(доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З цього приводу державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження з примусового виконання цього судового наказу, а аліменти перераховуються на картковий рахунок стягувача ОСОБА_2 .

Вважаючи порядок нарахування аліментів здійсненим державним виконавцем незаконним, скаржник просив суд зобов`язати провести перерахунок аліментів на утримання ОСОБА_3 за останні три роки з 06.02.2018 року відповідно ј частини від середньої заробітної плати по місцевості відраховуючи обов`язкове соціальне страхування 18%, військовий збір 1,5%, єдиний податок.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 81СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів.

Таким чином, законодавець гарантував можливість захисту прав та фактичного задоволення інтересів найменш захищених категорій осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Разом з тим, з урахуванням системного способу тлумачення вищевказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий (розширювальне тлумачення норм права).

Водночас положення статті 81 СК України та частини третьої статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим.

При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Середня заробітна плата-економічний показник, який характеризує розмір нарахованої заробітної плати, яка припадає на одного працівника підприємства, організації.Середня заробітна плата працівника для даної місцевості є економічним показником, а не видом доходу, тому відрахування податків із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості законодавством не передбачено.Визначення чистого доходу в цілях оподаткування для фізичної особи-підприємця, що перебує на спрощеній системі оподаткування не передбачено Податковим кодексом України.

Таким чином, відповідно до статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових кошті та гарантує можливість захисту прав та фактичного задоволення інтересів найменш захищених категорій осіб. Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, що затверджний ПКМУ від 26 лютого 1993 року № 146 є підзаконним нормативним актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим. Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 року, справа № 760/4569/18-ц.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

Зважаючи на викладене, беручи до уваги пріоритетність інтересів дитини, недоведеність скаржником незаконності та неправомірності дій державного виконавця,суд приходить до висновку про безпідставність заявленої скарги.

Керуючись ст.ст.430,450-451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені скарги ОСОБА_1 щодо оскарження дій державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Мірошнікової Валентини Русланівни стосовно зобов`язання здійснення перерахунку аліментів на утримання ОСОБА_3 за останні три роки з 06.02.2018 року відповідно ј частини від середньої заробітної плати по місцевості відраховуючи обов`язкове соціальне страхування 18%, військовий збір 1,5%, єдиний податок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 27 квітня 2021 року.

Суддя З.А.Чевилюк