ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
__________________________________________________________________________
Провадження №4-с/756/61/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

боржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача адвоката Орєхова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_1

суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович,

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

боржник: ОСОБА_1 ,

на дії приватного виконавця,

УСТАНОВИВ:

Боржник звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В., вказуючи що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2012 із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 271,78 доларів США, що за курсом НБУ на дату звернення становило 153 981,52 грн., а також 1 539,81 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист.

Вказав, що 10.02.2021 боржник отримав від приватного виконавця Кошарського О.В. постанови від 22.01.2021, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64255320, постанову про арешт коштів боржника,постанову про арешт майна боржника, постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Вважає, що дії приватного виконавця є неправомірними, оскільки ОСОБА_1 не було відомо, що ТОВ «Вердикт Капітал» є стягувачем за його зобов`язанням. Крім того, виконавчий лист було пред`явлено стягувачем до виконання після закінчення строку пред`явлення його до виконання, тому виконавче провадження відкрито неправомірно.

Відмітив, що виконавчий документ було видано в той час, коли приватних виконавців не існувало, тому підстав для відкриття виконавчого провадження саме приватним виконавцем, є неправомірним.

Також зазначив, що постанова про стягнення з боржника основної винагороди на користь приватного виконавця значно погіршила стан ОСОБА_1 та поставила його у скрутне матеріальне становище.

Стосовно постанов про накладення арешту вказав, що приватним виконавцем не зазначено та не конкретизовано майно, на яке необхідно накласти арешт, що суттєво порушує права скаржника. У свою чергу постанова про арешт коштів боржника винесена передчасно та створює перешкоди сплаті ОСОБА_1 аліментів на утримання його дитини.

Враховуючи викладене, просив скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №64255320 від 22.01.20021; про арешт майна боржника від 22.01.2021 та про арешт коштів боржника від 22.01.2021.

Окрім того, посилаючись на поважність причин пропуску строку на звернення до суду із скаргою, просив поновити строки на оскарження вказаних постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В від 22.01.2021.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 вимоги, викладені у скарзі, підтримав, просив задовольнити.

Представник стягувача - адвокат Орєхов А.В. проти задоволення вимог скарги заперечував, вказував на те, що приватний виконавець діяв у межах, визначених чинним законодавством. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський О.В. направив на адресу суду матеріали виконавчого провадження ВП №64255320, які підтверджують правомірність його дій.

Приватний виконавець Кошарський О.В. в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи судом повідомлявся.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2012 №2605/16037/12 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № від 21.01.2008 у розмірі 19271,78 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2012 становить 153 981,52 грн. та 1 539,81 грн. сплаченого судового збору.

На виконання вказаного рішення суду Оболонським районним судом м. Києва 01.04.2014 видано виконавчий лист №2-6226.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.12.2014 поновлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-6226/12, виданого 01.04.2014 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 271,78 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2012 становить 153 981,52 грн. та 1 539,81 грн. сплаченого судового збору.

Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2020 замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому листі у справі №2605/16037/12 за позовом публічного ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зі змісту вказаної вище ухвали суду убачається, що ОСОБА_1 був присутній під час її постановлення, що спростовує його пояснення про відсутність боргу перед новим стягувачем.

26.10.2020 державним виконавцем Оболонського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Духоборовою А.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа - виконавчого листа №2-6226, виданого 01.04.2014 Оболонським районним судом м. Києва стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал» за заявою останнього.

22.01.2021 стягувач ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-6226, виданого 01.04.2014 Оболонським районним судом м. Києва.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. від 22.01.2021 було відкрито виконавче провадження ВП №64255320 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № від 21.01.2008, укладеним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Крім того, 22.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. стягнуто із ОСОБА_1 основну винагороду у розмірі 54 454,53 грн., що за курсом НБУ станом на 22.01.2021 еквівалентно 1 927,17 доларам США.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. від 22.01.2021 про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження - 21 198,96 доларів США.

Також постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. від 22.01.2021 про арешт майна боржника накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження - 21 198,96 доларів США.

Крім того, боржник вказує, що він вже звертався зі скаргою на дії приватного виконавця з приводу оскаржуваних постанов, проте ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2021 скаргу повернуто з підстав недотримання норм процесуального права.

Таким чином, оскільки боржником пропущено строк звернення зі скаргою з поважних причин, пропущений строк у відповідності до вимог чинного законодавства підлягає поновленню.

Щодо правомірності винесення оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

На момент видачі виконавчого листа, такий строк становив 1 рік.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зі змісту копії виконавчого листа, він був повернутий стягувачу на підставі п.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

З огляду на те, що судом було поновлено строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також на те, що вказаний виконавчий лист пред`являвся до виконання, тому мало місце переривання строку пред`явлення його до виконання, суд приходить до висновку про те, що стягувач правомірно звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За таких обставин, суд не убачає в діях приватного виконавця порушень вимог чинного законодавства при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження`визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Крім того, частиною 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до приписів ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Зокрема, ст. 447 ЦПК України надає стороні виконавчого провадження право оскаржити до суду рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, якщо порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до приписів ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За змістом наведених норм однією з обов`язкових умов для задоволення скарги є доведеність факту порушення прав боржника внаслідок дій виконавця. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а заявник посилається лише на формальне недотримання закону у суду немає правових підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, оскільки приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. здійснені всі визначені чинним законодавством дії, спрямовані на виконання рішення суду, будь-яких порушень у діях приватного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження судом не виявлено, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 353, 447-453 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання боржника ОСОБА_1 про поновлення строків на оскарження дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строки на оскарження дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича.

Скаргу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3, корп. 8-Б, приміщення оф. 333), стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, ) на дії приватного виконавця - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення через Оболонський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23.04.2021.

Суддя: О.В. Диба