Дата документу 28.04.2021 Справа № 554/480/21
Провадження № 2/554/1146/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

при секретарі Таран В.І.

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Куліш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2021 року звернулась до суду з позовом доОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому просила стягнути із ОСОБА_2 кошти в сумі 4764 гривень, витрачені в зв`язку із додатковими витратами по утриманню дитини, на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 2005 року по 2010 рік вона перебувала із відповідачем по справі в шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 , донька постійно проживає з позивачем. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17.04.2018 року з відповідача на утримання доньки стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця до повноліття дитини.

Протягом 2020 троку виникли додаткові витрати, пов`язані із лікуванням доньки і її додатковим навчанням.

Внаслідок травмування ноги виникла необхідність лікування в клініці «Подестетика», відповідно до копій квитанцій сума витрат становила 2120 гривень.

Доньці були встановлені для виправлення зубів ортопедичні брекіт системи, половину витрат на встановлення самих брекитів позивачу вдалось витребувати у відповідача, а всі інші витрати, пов`язані із постійним відвідуванням лікаря, для контролю брекіт системи, відповідач сплатити відмовився, вартість цих процедур відповідно квитанцій становить 3460 гривень. Також, протягом року виникла необхідність лікування демодекозу, витрати становлять 1240 гривень, і витрати пов`язані із ГРВІ 1367,30 гривень. Загальна сума додаткових витрат становить 9528 гривень. Із врахуванням вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача 50% понесених додаткових витрат на утримання доньки в сумі 9528 грн. : 2= 4764 гривень.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні вимог позивачу. Вказав, що аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ним сплачуються вчасно, у повному обсязі, відповідно ніякої заборгованості зі сплати аліментів він не має. Загальна сума утриманих з нього аліментів на користь дочки за 2020 рік складає 82413 гривень, що в середньому 6867 гривень кожного місяця. Вважає, що ним надається достатній розмір аліментів на дитину ОСОБА_3 для забезпечення розвитку, навчання та потреб відповідно до її віку.

Відповідач вважає, що із наданих копій квитанцій взагалі не вбачається кому саме надавались такі послуги. Позивачем не надано будь-якого підтвердження, а саме висновків лікаря, направлення, що дитина ОСОБА_3 мала захворювання і потребувала саме цього лікування. З наданих квитанцій взагалі не зрозуміло кому надавались послуги і які були медичні показання для дитини у проведенні цих процедур, зокрема включаючи «педикюр».

Що стосується фіскальних чеків з аптечних пунктів, то також відсутні будь-які рекомендації лікаря саме для застосування дитині ОСОБА_3 цих медичних препаратів. Також, у позовній заяві вказані додаткові витрати на навчання, але не вказано, яке саме навчання отримувала ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. В судове засідання 28.04.2021 року позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

ВідповідачОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він не ухиляється від сплати аліментів, їх достатньо для покриття витрат.

Представник відповідача адвокат Куліш О.М. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказала, що показань медичних не надано, відсутні медичні направлення лікарів, немає даних, що саме ця дитина отримувала послуги; відсутні дані про хронічні хвороби.

Сторона відповідача до суду не з`явилася 28.04.2021 року, просила про розгляд справи у відсутність.

Суд вирішив судовий розгляд 28.04.2021 року проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у позивача з відповідачем є спільна дочка ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17.04.2018 року з відповідача на утримання доньки стягнуті аліменти в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо повноліття дитини.

До матеріалів справи позивачем додані копії чеків, квитанцій про придбання ліків, медичних препаратів.

Проте, матеріали справи не містять ані виписок з історії хвороб, ані призначень лікарів, які б свідчили про необхідність придбання саме цих ліків для лікування дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Вказане положення стосується особливих обставин, перелік яких, що не вичерпним надається у ст. 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України.

Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

Проте, наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримує один з батьків на утримання дитини.

Розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Зокрема, позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо.

Доказів на підтвердження посилань, що неповнолітня дочка сторін має постійне регулярне лікування, чим позивач вимушена постійно нести витрати на дитину до суду не надано, а копії чеків надані на підтвердження придбання ліків не дає змоги зробити безперечний висновок про їх призначення саме цій дитині, оскільки жодного призначення лікарем цих препаратів матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання дочки у зазначеному позивачем розмірі, оскільки позивачем неналежно сформовано доказову базу щодо понесення нею саме додаткових витрат на утримання дитини, тобто на розвиток її особливих здібностей, витрат на її спеціальне лікування, враховуючи, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку.

З урахуванням вищевикладеного, аналізуючи наведені норми законів та докази по справі, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини є необґрунтованими, а відтак позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,82,141,211,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.180,185 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя: А.М.Чуванова