Справа № 932/2806/21
Провадження № 2-з/0203/60/2021
УХВАЛА

06 травня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про стягнення грошової компенсації 1/2 частини вартості майна спільної сумісної власності подружжя, стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, стягнення 1/2 частини вартості грошових витрат оплати переобладнання та капітального ремонту приміщення магазину, стягнення із співвласника в порядку регресу оплати витрат та утримання майна, припинення права на частку у спільному майні із виплатою грошової компенсації вартості частки в приміщенні,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року про передачу справи для розгляду за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи № 932/2806/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму відшкодування грошової компенсації вартості Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що становить 686 529 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відсотки у розмірі трьох процентів річних за користування безпідставно набутими чужими грошовими коштами у сумі 135 681,88 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму відшкодування вартості витрат на оплату комунальних послуг у сумі 291 684,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму відшкодування вартості Ѕ частини грошових коштів сплачених на проведення переобладнання та капітального ремонту приміщення магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що становить 1 284 938,00 грн.;

- припини право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 955 537, 00 грн. в рахунок вартості грошової компенсації припинення права власності на Ѕ ідеальну частку в приміщенні магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2021 року, цивільну справу № 932/2806/21, провадження № 2/0203/873/2021, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду судді 05 травня 2021 року.

Разом з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій з урахуванням просить суд:

- накласти арешт на Ѕ частину загальної площі 202,6кв.м приміщення магазину на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 : торгівельна зала, примірочна, коридор, кабінет, туалет, роздягальня, склад, примірочна, примірочна, торгівельна зала, підсобна, туалет. Нежитлові приміщення АДРЕСА_4 , 42, 55, 56 за адресою АДРЕСА_2 ;

- накласти арешт на нежиле приміщення, загальної площі 43,5кв.м. Загальна вартість нерухомого майна 22773,00 грн., технічний опис майна: нежитлове приміщення № 2 в житловому будинку літ. А-5, загальною площею 43,5кв.м, ганок, в межах розміру заявлених позовних вимог про відшкодування на суму 2398833грн. до ухвалення остаточного рішення по справі;

- заборонити відповідачу ОСОБА_2 та/або іншим особам вчиняти дії щодо користування приміщенням магазину загальної площі 202,6кв.м, розташованого на першому поверсібудинку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , до ухвалення остаточного рішення по справі.

Суд, вивчивши доводи заявника, перевіривши додержання заявником вимог статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), вважає, що заяву слід повернути заявнику, з наступних підстав.

У статті 151 ЦПК України встановлені вимоги до змісту заяви про забезпечення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Так, у заяві про забезпечення позову взагалі необґрунтована необхідність застосування виду забезпечення позову, зокрема шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 та/або іншим особам вчиняти дії щодо користування приміщенням магазину загальної площі 202,6кв.м, розташованого на першому поверсібудинку АДРЕСА_2 , до ухвалення остаточного рішення по справі.

При цьому наявність самого по собі позову про стягнення грошової компенсації 1/2 частини вартості майна спільної сумісної власності подружжя, стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, стягнення 1/2 частини вартості грошових витрат оплати переобладнання та капітального ремонту приміщення магазину, стягнення із співвласника в порядку регресу оплати витрат та утримання майна, припинення права на частку у спільному майні із виплатою грошової компенсації вартості частки в приміщенні в жодному разі не є підставою для забезпечення позову без належного обґрунтування його необхідності, що не містить заява позивача.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а містить лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: обґрунтування необхідності забезпечення позову.

При цьому, зі змісту заяви про забезпечення позову не видно, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову. Заява позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях заявника, що відповідач вже відчужила спільну квартиру, хоче подарувати належну їй частину магазину своїй онуці та хоче відчужити на користь третіх осіб Ѕ ідеальну частку в приміщенні магазину. Також, як зазначив заявник, відповідач уклала договір оренди з третіми особами, які неодноразово намагалися здійснити захват цього приміщення. Проте суд звертає увагу на те, що доказів цього заявником не надано, як і не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Окрім цього, заява у п. 2 не містить адреси місцезнаходження нежитлового приміщення площею 43,5кв.м, яке належить відповідачу та на яке заявник просить накласти арешт.

Разом з цим, суд не приймає до уваги наявну в матеріалах справи електронну форму звернення громадян, якою заявником начебто уточнено заяву про забезпечення позову, оскільки таке уточнення не оформлено належним чином, а оформлено як звернення громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За приписами ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вказаних вище обставин, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим законом, тому на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про стягнення грошової компенсації 1/2 частини вартості майна спільної сумісної власності подружжя, стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, стягнення 1/2 частини вартості грошових витрат оплати переобладнання та капітального ремонту приміщення магазину, стягнення із співвласника в порядку регресу оплати витрат та утримання майна, припинення права на частку у спільному майні із виплатою грошової компенсації вартості частки в приміщенні повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ф.М. Ханієва