РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Яковлєва О.М.

справа №766/16143/20; провадження №2/766/1670/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом

позивача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 )

до

відповідача: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ),

предмет та підстави позову: про поділ спільного майна подружжя

учасники справи: не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду справи по суті, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та,-

встановив:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

13 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, у якому просив визнати за ним, у порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на ј частину земельної ділянки площею 0, 0376 га, кадастровий номер :01:001:0515, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою АДРЕСА_3 ; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 22.11.2014 р. по 07.08.2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За цей час за спільні кошти було придбано 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0376 га, кадастровий номер :01:001:0515, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою АДРЕСА_3 .

Також було придбано 57/100 частин житлового будинку АДРЕСА_3 , який складається із: житловий будинок літ, «А», загальною площею 95, 3 кв.м., житловою площею 41, 4 кв.м., житловий будинок літ. «З», загальною площею 55, 6 кв.м., житловою площею 20, 4 кв.м, сараї літ. «Г», «Д», гараж літ. «Ж», навіс літ. «К», огорожа № 2, 3, 4. Питання щодо поділу 57/100 частин житлового будинку не ставиться, оскільки в установленому законом порядку співвласники даного домоволодіння здійснюють реконструкцію житлового будинку з будівництвом мансардного поверху та гаражу з надбудовою мансардного поверху.

Відповідачка не визнає права позивача на спільне майно (земельну ділянку) та вважає, що воно належить лише їй. Враховуючи дану позицію вона категорично відмовляється поділити спірне майно мирним шляхом, не надає позивачу право повноцінно користуватись згаданим вище нерухомим майном.

Оскільки сторони мають право власності на спільне майно в рівних частках, вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими.

22.04.2021 року адвокат Литвиненко О.О., діючи в інтересах відповідача подав заяву про визнання позову в повному обсязі, не заперечив проти його задоволення.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.12.2020 року.

За клопотанням представника відповідача за ордером адвоката Литвиненко О.О. підготовче засідання відкладено на 26.01.2021 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2021 року.

За клопотанням представника відповідача за ордером адвоката Литвиненко О.О. підготовче засідання відкладено на 01.04.2021 року.

31.03.2021 року представника відповідача за ордером адвокат Литвиненко О.О. подав зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.04.2021 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, разом з додатками повернуто особі, яка його подала. Судове засідання відкладено на 22.04.2021 року.

У судове засідання позивач не з`явився, 20.04.2021 року ОСОБА_3 діючи в його інтересах подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явилася, адвокат Литвиненко О.О., діючи в інтересах відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, не заперечив проти його задоволення.

Таким чином, враховуючи згоду представників позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутності, та за наявних відомостей в матеріалах справи про належне повідомлення учасників справи про день, час та місце судового розгляду справи, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не застосовувались.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що 22 листопада 2014 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено шлюб, про що 22.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні складено актовий запис №521 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 ».

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.05.2020 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний №225738217 від 28.09.2020 року, ОСОБА_2 з 18 квітня 2016 року на праві приватної власності належить:

-Ѕ частина земельної ділянки площею 0,0376 га, кадастровий номер :01:001:0515, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою АДРЕСА_3 ;

-57/100 частини домоволодіння АДРЕСА_3 , яке складається із: житлового будинку літ, «А», загальною площею 95, 3 кв.м., житловою площею 41, 4 кв.м., житлового будинку літ. «З», загальною площею 55, 6 кв.м., житловою площею 20, 4 кв.м, сараї літ. «Г», «Д», гаражу літ. «Ж», навісу літ. «К», огорожі № 2, 3, 4.

Відповідно до звіту про експертну оцінку Ѕ частки земельної ділянки несільськогосподарського призначення (кадастровий номер :01:001:0515), площею 0,0376 га (376 м2) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою АДРЕСА_3 , станом на 29.09.2020 року ринкова вартість Ѕ частини земельної ділянки становить 305 991, 00 грн.

Згідно технічного паспорту від 11.07.2016 року, домоволодіння АДРЕСА_3 розташоване на земельній ділянці площею 376 м2, та Ѕ частина належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу Ѕ частини земельної ділянки від 18.04.2016 року.

Згідно повідомлення про початок будівельних робіт ХС №80, розміщеного на вебсайті ДАБІ України за адресою: АДРЕСА_3 проводиться реконструкція житлового будинку (літ. «А», «а-1») з надбудовою нежитлового мансардного поверху під житловий будинок, реконструкція прибудов до житлового будинку (літ. «а1-1», «а-1») під кухню, реконструкція гаражу з надбудовою нежитлового поверху.

На підставі договору про визначення часток у земельній ділянці, посвідченого 18.04.2016 року державним нотаріусом Другої Херсонської ДНК Кравченко І.О., ОСОБА_6 належить Ѕ частина земельної ділянки в АДРЕСА_3 .

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_4 від 01.10.2015 року, ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності належить 43/100 частин домоволодіння

АДРЕСА_4. ІV . Оцінка Суду.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч.2 та ч.3 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Судом встановлено та не заперечується сторонами в ході розгляду справи, що у період перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у власність Ѕ частину земельної ділянки площею 0, 0376 га, кадастровий номер :01:001:0515, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою АДРЕСА_3 .

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тому, якщо титульним власником спільного майна є лише один співвласник (наприклад, лише на ім`я одного із подружжя у шлюбі придбано та зареєстровано земельну ділянку, житловий будинок чи автомобіль), а право власності іншого співвласника майна не підтверджене документально, або навіть не визнається чи заперечується, то на підставі норм ст. 392 ЦК України зацікавлена особа (співвласник право власності якого не підтверджене документально) може в судовому порядку захистити своє суб`єктивно непідтверджене, невизнане, порушене чи оспорене право власності на частку в спільному майні, оскільки з певних причин (наприклад, відсутності на це згоди титульного власника) договір про визначення часток в нотаріальному порядку не завжди може бути укладений.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки у співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до висновків КЦС у складі ВС у постанові від 03.04.2020 року у справі №286/1537/16-ц набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію права спільної сумісної власності подружжя.

За встановлених судом обставин, Ѕ частину земельної ділянки площею 0, 0376 га, кадастровий номер :01:001:0515, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою АДРЕСА_3 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи презумпцію спільності майна подружжя та визнання стороною відповідача позовних вимог, суд вважає необхідним поділити у рівних частинах по Ѕ кожному між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказану земельну ділянку, та визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частини земельної ділянки площею 0, 0376 га, кадастровий номер :01:001:0515, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою

АДРЕСА_3. V . Заходи забезпечення позову (заяви).

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60-63, 69-71 СК України, ст. ст. 365, 368, 372 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 80, 81, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0, 0376 га, кадастровий номер :01:001:0515, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.3 розділу XI «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 26.04.2021 року.

Суддя Є.М. Булах