Справа № 484/4086/20
Провадження № 2/484/198/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування квартирою шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, та стягнення моральної шкоди

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_4

представника відповідачки ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користування квартирою шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме: зобов`язання демонтувати витяжну вентиляцію та відновити простінки в належній їй квартирі АДРЕСА_1 , стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 в сумі 20 000грн., на користь ОСОБА_2 10 000грн.

Ухвалою від 04.12.2020р. позовна заява прийнята до розгляду, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, залучена до участі у справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління житлово-комунального господарства Первомайської міської ради Миколаївської області, призначене підготовче засідання на 24.12.2020р., яке було відкладене через неявку відповідачки на 12.01.2021р.

11.01.2021р. до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачі просили зобов`язати відповідачку усунути перешкоди в користування квартою шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме: демонтувати каналізацію та відновити її в попередньому стані, встановити шафи в коридорі, які були нею незаконно демонтовані, демонтувати витяжну вентиляцію та відновити простінки в належній їй квартирі АДРЕСА_1 , та стягнути з неї моральну шкоду, в розмірі, заявленому у позовній заяві.

Підготовче засідання 24.12.2020р. знято з розгляду та визначена наступна дата підготовчого засідання як 25.01.2021р.

25.01.2021р. від представника позивачів надійшла заява, в якій вона просила замінити відповідача ОСОБА_6 на ОСОБА_3 , вказуючи, що остання придбала квартиру у ОСОБА_6 . Просила розглянути клопотання у її відсутність та відсутність позивачів. Отже, ухвалою суду від 25.01.2021р. підготовче засідання було відкладене на 01.02.2021р. та замінений первісний відповідач ОСОБА_6 на відповідача ОСОБА_3 .

Під час підготовчого засідання 01.02.2021р. представник відповідачки надала відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала, вказуючи, що такі вимоги є безпідставними, оскільки згідно відповіді ОСББ «Центр Злагоди» від 12.08.2020р. відсутні порушення прав позивачів. Реконструкція квартири відповідачки проведена згідно державних будівельних норм, стандартів та правил, що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої в реєстрі за реєстраційним номером МК 56. Крім того, позивачами не надані докази на підтвердження того, що відповідачка порушує їх права як власників квартири.

Ухвалою суду від 01.02.2021р. позивачам встановлений строк до для подання відповіді на відзив, строк підготовчого провадження продовжений, підготовче засідання відкладене на 11.02.2021р.

05.02.2021р. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачі наполягають за задоволені позову, вказуючи, що доказом на підтвердження вимог є акт обстеження, який був складений комісією міської ради, згідно якого відповідачка порушила Правила №45, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. №45 та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005р. №76 щодо неотримання дозволу на перепланування та переобладнання квартири, встановлення витяжної вентиляції та каналізації. Отже, діями відповідачки була завдана також й моральна шкода.

Під час розгляду справи позивачка ОСОБА_1 пояснила суду, що дев`ять місяців тому саме відповідачка почала займатись ремонтом у квартири, що знаходиться під її квартирою. Так була зруйнована частина стіни, демонтовані шафи біля квартири та зроблений санвузол у квартирі. Крім того, на кухні, яка також була зроблена відповідачкою у квартирі, встановлена витяжна вентиляція. В цей час вона також робила ремонт у квартирі, встановила натяжну стелю. Після цього, вона помітила, що у квартирі їй стало важко дихати. Така задуха призводила до депресії. Коли вона виходила з квартири, дихати їй ставало легше та задуха припинялась. Спочатку вона вважала, що задуха виникає через натяжну стелю та через це неодноразово сперечалась з донькою. Однак, згодом, у повітрі квартири вона відчула запах цигарок, побутової хімії, їжі, та зрозуміла, що ці запахи потрапляють через вікно з вентиляції, що встановлена у квартири відповідачки. Через вказані обставини влітку вона змушена була ночувати на вулиці.

Крім того, через те, що у квартирі відповідачки була частково демонтована частина стіни, вважає, що може зруйнуватись перекриття між її квартирою та квартирою відповідачки, отже призвести до руйнування будинку.

Також через те, що відповідачкою було перероблена каналізація, запах каналізації потрапляє до коридору будинку, що може свідчити про те, що через втручання відповідачки може зруйнувати каналізаційну систему всього будинку. Демонтування шаф на поверсі будинку біля квартири відповідачки безпосередньої її прав не порушує, а порушує права інших жителів квартир на поверсі. Декларація про готовність до експлуатації, яка надана представником відповідачки, має неправдиві відомості, оскільки зазначено, що початок реконструкції квартири 11.09.2020р., однак з липня місяця ця квартира вже здавалась в оренду, про що вказано в акті, складеного комісією ЖКГ.

На підставі викладеного вважала, що діями відповідачки їй завдана моральна шкода, оскільки вона є особою з інвалідністю ІІІ групи, має ряд захворювань, а запахи, що потрапляють до її квартири через витяжну вентиляцію з квартири відповідачки, призводять до погіршення її здоров`я, через що вона була змушена декілька разів звертатись до станції швидкої медичної допомоги.

Також позивачка пояснила, що її донька ОСОБА_2 разом з нею не проживає, а мешкає в м.Миколаєві. Однак, через її стан здоров`я ОСОБА_2 декілька разів була змушена приїжджати до м.Первомайська. Вважає, що ОСОБА_2 також завдана моральна шкода, до якої зараховані також її витрати на проїзд до м.Первомайська. Крім того, вона понесла витрати на поштові відправлення в сумі 72 грн.

Представник позивачів підтримала позов у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачки позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, зазначаючи, що позивачкою не надані жодні докази на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві.

Від третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління житлово-комунального господарства Первомайської міської ради Миколаївської області, надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Фактично у квартирі проживає позивачка ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за вказаною адресою зареєстрована, але не проживає.

Відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 20.01.2021р. на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 у вказаному будинку, яка знаходиться під квартирою позивачів.

Попереднім власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_6 була проведена реконструкція квартири. Представником відповідачки не заперечувалось, що у зазначеній квартирі була частково демонтована стіна через влаштування санвузла у квартирі, встановлена витяжна вентиляція. Також вона не заперечувала проти того, що у квартирі відповідачки була проведена каналізація та демонтовані шафи, які знаходились поруч з квартирою.

Згідно плану квартири АДРЕСА_3 дійсно була частково демонтована частині стіни та влаштований санвузол.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина перша статті 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За змістом статей 316, 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно частини першої, другої, п`ятої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Право власності особи може бути захищено лише у випадку його існування та у разі його порушення, оспорювання чи невизнання.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частиною 2 статті 383 ЦК України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до статті 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно акту обстеження будинку АДРЕСА_4 , проведеного комісією, що була створена за розпорядженням міського голови, копія якого знаходиться в матеріалах справи, з`ясовано, що власницею квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_6 . При цьому комісія не мала можливості оглянути зазначену квартиру. Також комісією не були дослідженні документи щодо квартири та її реконструкції, отже не зрозуміло, на підставі чого саме комісією був зроблений висновок про необхідність отримання власницею квартири АДРЕСА_3 дозволу виконавчого комітету Первомайської міської ради на виконання робіт з переобладнання та перепланування. Отже, зазначений акт не може бути прийнятий судом як достатній доказ на порушення прав позивачів.

На звернення позивачки ОСОБА_1 заступник голови правління ОСББ «Центр злагоди» повідомив, що в результаті перевірки встановлено, що у квартирі АДРЕСА_3 наявна примусова витяжна вентиляція з виводом на зовнішню стіну будинку, оскільки власник квартири користується електричними пристроями для приготування та розігріву їжі. Через те, що власник користується електроплитою, а не газовим приладом, вентиляційний канал для поточної вентиляції не закритий, порушень правил користування майном не встановлено.

Крім того, попередньою власницею квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_6 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області в електронному виді подана Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) щодо реконструкції зазначеної квартири, згідно якої на об`єкті виконано всі передбачені проектною документацію згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших мало мобільних груп населення. Обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному обсязі. Зазначена декларація зареєстрована за номером МК56.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зазначила, що спочатку вона не могла з`ясувати, від чого відчуває задуху, але згодом, відчувши запахи їжі та побутової хімії, зрозуміла, що ці запахи до її квартири потрапляють через витяжну вентиляцію, що була встановлена у квартирі відповідачки. Також вона повідомила, що вона має припущення з того приводу, що демонтаж частини стіни та влаштування каналізації у квартирі відповідачки можу призвести до руйнування перекриття між квартирами та каналізаційної системи будинку.

Під час розгляду справи позивачці та представнику позивачів судом було роз`яснено порядок призначення експертизи, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

В судовому засіданні 29.03.2021р. за клопотанням представника позивачів була оголошена перерва для надання можливості підготувати клопотання про призначення експертизи. Однак в судовому засіданні 21.04.2021р. клопотання про призначення експертиз заявлені не були. При цьому позивачка ОСОБА_1 пояснила, що за інформацією, яку їй повідомили, експертиза повітря не проводиться, а стіна, частина якої була демонтована відповідачкою, не є несучою.

Отже, оскільки позивачка та представник позивачів не надала належних та допустимих доказів на підтвердження порушення діями відповідача прав позивачів як власників квартири, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування квартирою шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Н.А.Медведєва

Повне судове рішення складене 30.04.2021р.