Справа № 683/125/21
19 квітня 2021 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Завадської О.П.
при секретарі Васічевій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області цивільну справу №683/125/21, 2/683/474/2021 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитного боргу спадкодавця,
В січні 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору в порядку спадкування зобов`язань після смерті ОСОБА_2 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 звернулася до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 19 березня 2013 року. Банк надав можливість ОСОБА_2 розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, а остання отримала строковий кредит, який зобов`язалась повернути і сплатити проценти за користування кредитними коштами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.
Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 20 грудня 2014 року по 20 червня 2015 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач ОСОБА_1 .
Вказано, що позивачем 14 червня 2020 року була направлена претензія кредитора до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області та отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».
Вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлої позичальниці. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.
26 серпня 2020 року до спадкоємця було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.
Станом на день смерті ОСОБА_2 виникла кредитна заборгованість за кредитним договором №б/н від 19 березня 2013 року на загальну суму 6414,84 грн., з яких: 2500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2500,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3914,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просив розглянути справу без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021
року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення відповідно до
ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 19 березня 2013 року, згідно якої отримала можливість розпоряджатися кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Підписавши вказану заяву ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Листом від 18 червня 2020 року за № 969/02-14 Старокостянтинівська державна нотаріальна контора Хмельницької області повідомила АТ КБ «Приватбанк», що спадкова справа за №257/2020 від 18 червня 2020 року, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була заведена на підставі вимоги кредитора - АТ КБ «Приватбанк». По даній спадковій справі спадкоємці відсутні.
Станом на 20 грудня 2014 року кредитна заборгованість за кредитним договором становить 6414,84 грн., з яких: 2500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2500,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3914,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: анкетою-заявою ОСОБА_2 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 19 березня 2013 року, розрахунком заборгованості за договором № б/н від 19 березня 2013 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , станом на 31 січня 2020 року, Умовами та Правилами надання банківських послуг, матеріалами вищевказаної спадкової справи №257/2020.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2013 року ОСОБА_2 підписала
анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та одержала у банку кредитну картку, з використанням якої протягом 2013 року нею були зняті з відповідного рахунку кредитні кошти.
Отже між АТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір шляхом приєднання останньої до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартній формі.
Умови кредитного договору і наданий АТ КБ «Приватбанк» розрахунок заборгованості є зрозумілими та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_2 не виконала узяті на себе зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим до дня її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виникла заборгованість у розмірі 6414,84 грн., з яких: 2500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2500,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3914,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст. 16 даного Кодексу.
В свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
При цьому, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приписами ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч. 2 ст. 1282 ЦК України).
Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст.ст. 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.
Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи.
За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.
Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , прийняв після неї спадщину, наявність спадкового майна та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину, оскільки саме в межах вартості одержаного у спадщину він відповідає за борги спадкодавця.
Згідно зі ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
У встановлений законодавством термін до нотаріальної контори ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини та відповідно свідоцтво про прийняття спадщини жодному зі спадкоємців не видавалося. Крім того, в матеріалах спадкової справи відсутня інформація щодо наявності будь-якого майна, яке б могло бути успадковане після смерті ОСОБА_2 .
Обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було, оскільки сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що відповідач є спадкоємцем, проживав разом зі спадкодавцем та прийняв після померлого спадщину.
Враховуючи вищевказані вимоги законодавства та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача боргу спадкодавця відсутні, а тому у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанку» слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 263-265, 355 ЦПК України,
Відмовити в задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості спадкодавця за кредитним договором б/н від 19 березня 2013 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення
не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя ______________