Справа № 539/3038/20
Провадження № 2/539/221/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2021 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Ануфрієвої Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Вважає, що відповідно до ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 598, 604 ЦУ України, зобов`язання, договір оренди припиняються в разі ліквідації юридичної особи-орендаря та інших випадках передбачених законом, а також за домовленістю сторін.
Для офіційного визнання державою факту припинення речового права, тобто права оренди - державному реєстратору необхідно подати відповідну заяву, до якої додати підтверджуючий документ про ліквідацію орендаря. Таким документом є витяг або виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, яку заінтересована сторона може отримати або через електронний сервіс Міністерства Юстиції або звернувшись до державного реєстратора.
Тобто, якщо після ліквідації орендаря жодна із заінтересованих сторін не звернеться до державного реєстратора із відповідною заявою, то договір оренди формально вважатиметься діючим. Відповідно суборендар буде на законних підставах використовувати земельну ділянку. На практиці такий період може тривати до закінчення строку дії договору суборенди, якщо:
- орендар сплатив орендодавцю орендну плату попередньо в повному обсязі за весь період користування;
- суборендар «домовиться» із орендодавцем і той не повідомлятиме про ліквідацію орендаря.
Після отримання інформації про ліквідацію орендаря йому доцільно вжити заходи для укладення договору оренди з власником земельної ділянки. Такі «заходи» відповідачем вжиті в дивний спосіб - позивачу запропонували підписати договір оренди з відповідачем, а в разі відмови відповідач буде занижувати орендну плату для позивача, порівняно з іншими орендарями.
Однак, відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Таким чином, підприємство, яке заключало договори оренди ліквідується з передачею своїх прав та обов`язків, майна юридичні особі до якої воно приєднується. Але наполягає на тому, що приєднання не було, а була саме ліквідація. Та на сьогоднішній день, згідно інформації з реєстру речових прав орендарем є саме ліквідована юридична особа. Відбулася ліквідація орендаря, а не злиття чи реорганізація.
Крім того, відповідно до ст. 24 ЗУ Про оренду землі» та ст. 22 Земельного Кодексу України відповідач не виконав передбачений законодавчими актами обов`язок і проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки ніколи розроблений не був та не розроблений до цього часу.
Вважає, що оскільки юридична особа з якою підписаний договір - ліквідована а протиправна бездіяльність відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, вважає, що договір оренди землі має бути розірваний.
Просить суд постановити рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та відповідачем 12 листопада 2013 року та покласти на відповідача судові витрати.
В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність та задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність.
Крім того, відповідачем за підписом директора надано письмовий відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, згідно яких СТОВ «Придніпровський край» позовні вимоги не визнає, вважає позовну заяву незаконною, необґрунтованою, не підтвердженою жодним доказом. Викладена в позові інформація про ліквідацію орендаря СТОВ «Вишневе-Агро» є недостовірною, оскільки була проведена реорганізація юридичної особи-орендаря, а не ліквідація, так як є правонаступник всіх прав та обов`язків, в тому числі і по оспорюваному договору оренди, - СТОВ «Придніпровський край». СТОВ «Придніпровський край» свої зобов`язання виконує належним чином, що підтверджується своєчасною та в повному обсязі виплатою орендної плати ОСОБА_1 . Крім того, на момент підписання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди норма ч. 4 ст. 22 ЗК України, згідно якої земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, була виключена і не діяла. Просили відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
12 листопада 2013 року ОСОБА_1 передала в оренду вказану вище земельну ділянку строком на 5 (п`ять) років СТОВ «Агрофірма «Куйбишево» (найменування змінено на СТОВ «Вишневе-Агро» на підставі протоколу загальних зборів учасників від 15 серпня 2016 року). Додатковою угодою від 13 листопада 2015 року були внесені зміни до договору оренди, згідно якої термін дії договору продовжено до 31.12.2022 року, на підставі чого проведена державна реєстрація права оренди земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2015 року.
В договорі оренди міститься вичерпний перелік підстав припинення його дії, серед яких міститься підстава, на яку посилається позивач - ліквідація юридичної особи-орендаря. Але викладена в позові інформація про ліквідацію орендаря СТОВ «Вишневе-Агро» не відповідає дійсності, оскільки була проведена реорганізація юридичної особи-орендаря, а не ліквідація, так як є правонаступник СТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ».
Відповідно до статті 59 Господарського кодексу України припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону. Статтею 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07 жовтня 2019 року, проведена державна реєстрація припинення 03 жовтня 2019 року в результаті реорганізації СТОВ «Вишневе-Агро» шляхом приєднання до СТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» відповідно до протоколу загальних зборів учасників СТОВ «Вишневе-Агро» від 20.11.2017 року про припинення (реорганізацію) товариства шляхом приєднання до СТОВ «Пальміра», яке в свою чергу, перейменовано на СТОВ «Придніпровський край» згідно протоколу загальних зборів учасників СТОВ «Пальміра» від 26.12.2017 року.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» підставою припинення договору оренди є ліквідація юридичної особи-орендаря.
Відповідно до ч. 4 статті 32 ЗУ «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Ця норма чітко прописана в п. 12.5 договору оренди земельної ділянки від 13.11.2013 року та в додатковій угоді про внесення змін до даного договору від 12.11.2015 року.
Виходячи з викладеного вбачається, що СТОВ «Вишневе-Агро було реорганізовано, а не ліквідовано, і СТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» є правонаступником всіх його прав та обов`язків, в тому числі і по оспорюваному договору оренди земельної ділянки.
Доводи позивача про порушення відповідачем обов`язку розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь є неспроможними.
Так, дійсно на момент укладення договору оренди землі 12.11.2013 року діяла норма статті 22 Земельного кодексу України, викладена в частині 4, згідно якої земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовується відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічній обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорон земель.
Але Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» № 191-VIII від 12 лютого 2015 року вказана частина статті виключена, а тому на день підписання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди від 13.11.2015 року вона вже не діяла.
Крім того, відповідно до преамбули вказаної угоди, а саме ч.1, з метою приведення тексту договору оренди землі до вимог нормативних актів, якими врегульовані відносини, пов`язані з орендою земельних ділянок (Цивільний кодекс України, Земельний кодекс України, Закон України «Про оренду землі», інші нормативно-правові акти), з урахуванням змін, що були внесені до тексту останніх та набули чинності на час укладення (підписання) даної додаткової угоди, сторони дійшли згоди внести зміни в договір оренди землі, виклавши його в цілому в новій редакції, яка не передбачає обов`язку орендаря розробляти проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст.10-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Полтавського апеляційного суду безпосередньо або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання/реєстрації: Полтавська область, Лубенський район, с. Халепці.

Відповідач Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровський край», , адреса місця знаходження:19700, Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Обухова, 52/3.

Повний текст судового рішення складено та підписано 27 квітня 2021 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова