СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/357/21
ун. № 759/6828/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Щербині А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, стягувач: Акціонерне товариство "Універсал Банк", боржник: ОСОБА_1

встановив:

09.07.2008 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "Універсал Банк" укладено кредитний договір №107-2008-2330, згідно якого боржником передано в іпотеку, в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2017 задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором №107-2008-2330 в сумі 77149 швейцарських франків 96 сантимів.

Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання.

17.01.2018 видано виконавчий лист про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Універсал Банк" 77149 швейцарських франків 96 сантимів.

08.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63255451.

08.10.2020 року в межах виконавчого провадження ВП №63255451 приватним виконавцем прийнято постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди, про арешт всього майна боржника, про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках зазначених у постанові банківських установ.

В рамках вказаного виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. звернулась до суду із поданням, про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Поданя мотивоване тим, що боржник ухиляється від виконання своїх цивільно-правових зобов`язань, визнаних судовим рішенням, заборгованість в добровільному порядку не погашає.

Дослідивши матеріали подання суд дійшов наступного.

За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 передана в Іпотеку АТ "Універсал Банк", право власності на яку буде отримано ОСОБА_1 в майбутньому.

Таким чином, державна реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно, що належить боржнику на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 20.02.1998 року, не була проведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає не з моменту підписання договору купівлі-продажу, чи отримання майна в інший спосіб передбачений законодавством, а з моменту державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно.

Згідно ч. 1, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, відповідно до положень статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов`язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Разом з тим, оцінка вартості вказаного нерухомого майна в матеріалах приватного виконавця відсутня.

За нормами ч. ч. 4, 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами ст. ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку» також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 353, 440 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Заявник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя Сенько М.Ф.