Дата документу 28.04.2021 Справа № 319/547/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 319/547/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1839/21 Валігурський Г.Ю.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Крилової О.В.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гришка Романа Володимировича на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб: Більмацької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Більмацька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 .

Зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги у відповідності до ст. 1261 ЦК України.

26 травня 2020 року вона звернулась до Більмацької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини що залишилась після померлого батька.

В той же день вона була повідомлена нотаріусом, що спадкодавець за життя склав заповіт, посвідчений 25 листопада 2019 року старостою Зразківського старостинського округу Смировської сільської ради Більмацького району Запорізької області Буць С.Ф., за яким, належу йому земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0033 він заповів ОСОБА_5 , а земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0100 заповів ОСОБА_3 .

Вказує, що спірний заповіт був підписаний спадкодавцем в присутності спадкоємців за заповітом, які здійснювали на заповідача психологічний тиск. Кожен із спадкоємців просив батька заповісти йому земельну ділянку.

На її думку факт перебування спадкоємців за заповітом при його укладенні та факт прохання спадкоємців заповісти їм майно вплинуло на волевиявлення заповідача, а тому воно не може відповідати його внутрішній волі.

Крім того, зазначає, що на волевиявлення батька вплинула хвороба серця, від якої він помер через три дні після складання заповіту. Вказує, що батько був у дуже важкому стані, не міг ходити та писати.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який посвідчений 25 листопада 2019 року старостою Зразківського старостинського округу Смировської сільської ради Більмацького району Запорізької області Буць С.Ф., за яким, належу йому земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0033 він заповіт ОСОБА_5 , а земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0100 заповів ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29 липня 2020 року залучено до участі у справі Смирновську сільську раду Більмацького району Запорізької області у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2020 року по справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Гришко Р.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам та наданим доказам по справі. Судом неправильно надано оцінку висновку проведеної експертизи. Не враховано, що в момент вчинення правочину волевиявлення померлого не було вільним та не відповідало його внутрішній волі. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що при посвідченні заповіту порушень Порядку не встановлено. ОСОБА_4 діючи вільно та відповідально до своєї внутрішньої волі, вчинив заповіт, який було складено з дотриманням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. Підпис на заповіті вчинений ним особисто.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 68 років, помер ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 11.03.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 22.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області та свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого 27.10.2001 року виконкомом К-Роздорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 .

Згідно заяви № 180 від 26.05.2020 року поданої до Більмацької державної нотаріальної контори Продан М.А. прийняла спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 .

Із заповіту, посвідченого 25.11.2019 року старостою Зразківського старостинського округу Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за № 1, встановлено, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке заповідальне розпорядження: земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0033 заповів ОСОБА_5 , а земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0100 заповів ОСОБА_3

ОСОБА_5 згідно заяви від 26.05.2020, поданої до Більмацької державної нотаріальної контори, прийняв спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта від 04.01.2021 в момент підписання заповіту ІНФОРМАЦІЯ_2 ступінь психічних розладів був такий, що істотно впливав (обмежував) здатність ОСОБА_4 розуміти значення своїх дій і керувати ними. Померлий ОСОБА_4 , який виявляв психічні розлади, не міг повною мірою (обмежено міг) приймати рішення, щодо заповідання свого майна, визначення в заповіті кола спадкоємців, та не міг повною мірою (обмежено міг) реалізувати його, внаслідок поведінки ОСОБА_5 , з урахуванням обставин справи. Присутність при складанні заповіту ОСОБА_5 , якщо він просив скласти заповіт на його користь, знаходження в сусідній кімнаті ОСОБА_6 та психічний стан померлого ОСОБА_4 суттєво могли вплинути на самостійність прийняття ним рішення щодо заповідання свого майна та визначення в заповіті кола спадкоємців.

Отже, висновок експерта у даній справі не є категоричним, а містить лише припущення про наявність обставин, які могли вплинути на самостійність прийняття ОСОБА_4 рішення щодо заповідання свого майна та визначення в заповіті кола спадкоємців.

Проведеною у справі експертизою не встановлено абсолютної неспроможності ОСОБА_4 в момент складення ним заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними, а лише виявлено, що існуючі в той час обставини та порушення його психічної діяльності впливали на його здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що саме по собі не є підставою для визнання складеного в такому стані заповіту недійсним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 225 ЦК України.

Суд першої інстанції також врахував, що обговорення питання спадкування земельних ділянок ОСОБА_4 (спадкодавця) з сином ОСОБА_5 та розуміння ним того факту, що у разі заповідання земельних ділянок відповідачам, позивач буде позбавлена можливості після його смерті отримати одну з земельних ділянок у спадок, також свідчить про усвідомлення спадкодавцем своїх дій та їх значення для всіх сторін у цій справі.

Виходячи із презумпції психічного здоров`я ОСОБА_4 , суть якої полягає у тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та у порядку, передбачених Закону України «Про психіатричну допомогу» та іншими законами України, судом першої інстанції встановлено відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 у момент складання оспорюваного заповіту не усвідомлював значення свої дій.

Також судом першої інстанції були досліджені доводи представника позивача, як на додаткові підстави для визнання заповіту недійсним, на ті обставини, що текст заповіту виготовлений особою, якою він посвідчувався, а його посвідчення відбулось за відсутності двох свідків також не може бути прийнятим судом до уваги з огляду на наступне.

Згідно з правилами передбаченими встановленими у абз. 6 і 7 п. 1.4. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5 (далі - Порядок), посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків.

Однак, у ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 заповіт вголос прочитав самостійно, тому необхідності у залученні свідків для посвідчення заповіту не було.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновокм суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 , діючи вільно та відповідно до своєї внутрішньої волі, вчинив заповіт, який було складено з дотриманням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. Підпис на заповіті вчинений ним особисто. Підстав для скасування рішення суду колегія не вбачає.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, а саме оцінки висновку експерта, питання які пов`язані з написанням заповіту, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гришка Романа Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 30 квітня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

О.В. Крилова

1

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 319/547/20 Головуючий у 1 інстанції

№ провадження 22-ц/807/1839/21 Валігурський Г.Ю.

Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ТА РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНИ

28 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Крилової О.В.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гришка Романа Володимировича на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб: Більмацької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області, про визнання заповіту недійсним,

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гришка Романа Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

О.В. Крилова