Провадження № 2-о/331/41/2021
Справа № 331/742/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря - Постарнак М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С ТА Н О В И В:

15.02.2021 р. ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, разом з нею, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті чоловік мешкав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , але його місце реєстрації було за адресою: АДРЕСА_2 . Вона доглядала його та перебувала на його утриманні. Для отримання пенсії в разі втрати годувальника їй необхідно встановити факт спільного проживання з чоловіком за однією адресою.

Заявниця ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала та просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та вирішити справу на розсуд суду.

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання. (а.с. 26)

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення заявниці, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , актовий запис № 173, виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківської рай адміністрації ЗМР від 23.04.1999 року (а.с. 10)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , актовий запис № 2395, виданим 14.07.2020 року (а.с. 11).

За відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (лист № 01-17/04/1736 від 28.07.2020):

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 18.01.1997 р. по 20.11.2020 р., з 07.09.2010 по цей час;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.05.1999 року по 20.11.2015 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

Згідно інформації, яка надана Комунальним некомерційним підприємством «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» 25.01.2021 р. № П-0006, ОСОБА_2 , 1954 р.н. спостерігався сімейним лікарем за адресою: АДРЕСА_1 та помер за цією ж адресою 30.03.2016 р., про що складено акт огляду оперативно-слідчої бригади судмедексперта (а.с. 13).

На час смерті ОСОБА_2 , 1954 р.н. був пенсіонером за віком та після смерті син - ОСОБА_3 отримує пенсію по втраті годувальника у розмірі 3457,28 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 1223 9129 3562 8215 (а.с. 15).

ОСОБА_1 також є пенсіонером за віком, що підтверджується довідкою про доходи № НОМЕР_3 та отримує пенсію у розмірі 1 712 грн. (а.с. 16).

21.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою та іншими документами про визначення права на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка. Листом-відповіддю від 21.09.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні зазначеної пенсії з підстав відсутності підтвердження про спільне проживання, що засвідчує факт перебування її на утриманні померлого годувальника, через різну реєстрацію (а.с. 20).

Встановлення факту перебування особи на утриманні має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації заявником своїх прав на оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. Непрацездатними членами сім`ї вважаються (зокрема): чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

У справах «Стек та інші проти Сполученого Королівства», "Пічкур проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності «суспільний інтерес»; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою ЄСПЛ не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить «особистий та надмірний тягар» для особи.

У цій справі право заявниці на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника залежно від спільного проживання разом із померлим пенсіонером, ведення з ним спільного господарства та ствердження факту перебування на утриманні стало залежним від відомостей про спільну реєстрацію місця проживання особи, що призвело до ситуації, в якій вона, маючи право вибору пенсійних виплат (право на різні види пенсії - за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) та перехід з одного виду на інший, виявилась позбавленою права на пенсію по втраті годувальника на тій підставі, що вона не може надати відомостей про місце реєстрації разом із померлим чоловіком та перебування на утриманні.

Така відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана оправданою з точки зору об`єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки право особи на вибір місця проживання не може обмежувати інші належні особі права, у т.ч. - право на отримання пенсійних виплат.

Окрім того факт перебування на утриманні чоловіка та спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується доказами, які додані до матеріалів справи.

У зв`язку з цим, суд вважає доведеним спільне проживання ОСОБА_1 зі своїм чоловіком та знаходження на його утриманні.

У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги, викладені у заяві ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) проживала сумісно однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебувала на утриманні померлого чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 23 квітня 2021 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва