Справа № 724/353/21
Провадження № 2/724/241/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в містіХотині Чернівецької області справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

17 лютого 2021 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 01.12.2015 року уклали Додаткову угоду № SAМDN0286 (далі-Додаткова угода). Відповідно до укладеної Додаткової угоди з метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником зобов`язань за договором № б/н від 07.05.2010 року (далі-Договір) була встановлена заборгованість у розмірі 47 467,46 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобов`язань.

Відповідно п.1.3, п.1.4 Додаткової угоди, датою остаточного погашення заборгованості є 30.11.2021 р., щомісячний платіж складає 1440,79 грн.

Відповідно п.1.6 Додаткової угоди у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цією Додатковою угодою понад 30 днів: згідно п.1.6.1 термін повернення кредиту, зазначений в п.1.3 Договору є 31-й день з моменту такого порушення; згідно п.1.6.2 вся заборгованість за кредитом, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день), вважається простроченою; згідно п.1.6.3 починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день), позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. При цьому відсотки та комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються; згідно п.1.6.4 позичальник сплачує банку штраф у розмірі 15366,34 грн.

Крім того вказує, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана Додаткова угода разом з «Умовами та правилами», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві від 07.05.2010 року.

Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання, а ОСОБА_1 порушив умови Додаткової угоди та станом на 03.02.2021 року має заборгованість у сумі 107961,55 грн., яка складається з наступного: 34379,49 грн. заборгованість за кредитом; 2706,28 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 55509,44 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 15366,34 грн. штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди.

Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість, а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04 березня 2021 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які він отримав 22.03.2021 року.

Однак станом на 28.04.2021 року відзив на позов до суду не подавав.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 07.05.2010 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н, а саме отримання кредитки «Універсальна» (а.с. 12-13).

З метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 24.02.2012 року SAМDN0286 ( НОМЕР_1 ), 01.12.2015 між відповідачем ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено Додаткову угоду № 1 (далі-Угода).

Відповідно до укладеної Додаткової угоди від 01.12.2015 сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, що виникла у Позичальника до дати підписання цієї Додаткової угоди, а саме: відсотки на 0,00 UAH, комісію на 0,00 UAH пеню на 15366,34 UAH.

Встановлено на дату підписання цієї Додаткової угоди заборгованість за договором у розмірі 47467,46 UAH (п.1.2 Додаткової угоди).

Дата остаточного погашення заборгованості за договором 30.11.2021 (п.1.3. Додаткової угоди).

Також умовами Додаткової угоди між сторонами погоджено розмір відсотків за користування кредитом, пені та штрафу за прострочку сплати кредитних коштів та термін погашення заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості за додатковою угодою від 01.12.2015, ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору та станом на 03.02.2021 року має заборгованість у сумі 107961,55 грн., яка складається з наступного: 34379,49 грн. заборгованість за кредитом, 2706,28 грн. за відсотками за користування кредитом, 55509,44 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань, 15366,34 грн. штраф відповідно до п 1.6.4. Додаткової угоди (а.с.7-11).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України ).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України ).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ ПриватБанк ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633 , 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 07.05.2010 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Кредитка «Універсальна» (а.с.12-13).

Разом з цим Додаткова угода №1 від 01.12.2015 укладена з метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 24.02.2012 року SAМDN0286 8595).

Однак в матеріалах справи відсутній вищезазначений договір від 24.02.2012 про надання банківських послуг, а позивачем не доведено, що такий договір був укладений між сторонами.

При цьому в позовній заяві позивач посилається на те, що додаткова угода №1 від 01.12.2015 була укладена саме до договору б/н від 07.05.20210, що суперечить змісту самої Додаткової угоди №1.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що Додаткова угода №1 від 01.12.2015 була укладена з метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником зобов`язань за договором б/н від 07.05.2010, матеріали справи не містять.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є не доведеними, що є підставою для відмови в позові в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача, у зв`язку з відмовою в позові.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) с. Шилівці, Хотинський район, Чернівецької області про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.04.2021р.

Суддя: Л. Л. Гураль