Постанова

Іменем України

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 363/2232/17

провадження 61-2590св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хащіна Наталія В`ячеславівна,

особа, яка подала касаційну скаргу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «МТД ГРУП»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «МТД ГРУП», особи, яка не брала участі у справі, на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Саліхова В. В., Шахової О. В.,

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» (далі - ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання довіреностей та договору іпотеки недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 жодних повноважень ОСОБА_2 на укладання від його імені договорів іпотеки або інших угод з банками ніколи не надавав, будь-яких нотаріальних дій, у тому числі довіреностей третім особам діяти від його імені, не вчиняв.

Зазначає, що на підставі підробленої довіреності від 02 червня 2014 року від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 видано довіреність у порядку передоручення від 24 червня 2014 року від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 , що стало підставою укладення ОСОБА_3 договору іпотеки від 25 червня 2014 року.

Вказаний договір іпотеки укладений для забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та: ОСОБА_4 (договір від 15 грудня 2011 року), ОСОБА_5 (договір від 18 грудня 2007 року), ОСОБА_6 (договір від 24 березня 2010 року), ОСОБА_7 (договір від 05 березня 2009 року), Виробничим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Десна» (договір від 05 червня 2009 року), відповідно до якого в іпотеку передані земельні ділянки з кадастровими номерами :09:075:0642 та :09:076:0172, на які накладено обтяження у виді заборони відчуження.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсною довіреність від 02 червня 2014 року від його імені на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хащіною Н. В., запис у реєстрі нотаріальних дій № 532; визнати недійсною довіреність від 24 червня 2014 року в порядку передоручення від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В. М., запис у реєстрі нотаріальних дій № 1757; визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 25 червня 2014 року, укладений між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пинзеник О. М., запис у реєстрі нотаріальних дій № 673; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію іпотек № 6137224 від 25 червня 2014 року, № 6137358 від 25 червня 2014 року; скасувати записи про державну реєстрацію обтяжень № 6137075 від 25 червня 2014 року та № 6137297 від 25 червня 2014 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хащіну Н. В.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг»).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсною довіреність від 02 червня 2014 року від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хащіною Н. В., запис у реєстрі нотаріальних дій № 532.

Визнано недійсною довіреність від 24 червня 2014 року в порядку передоручення від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В. М., запис у реєстрі нотаріальних дій № 1757.

Визнано недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 25 червня 2014 року, укладений між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пинзеник О. М., запис у реєстрі нотаріальних дій № 673.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію іпотек № 6137224 від 25 червня 2014 року, № 6137358 від 25 червня 2014 року, скасовано записи про державну реєстрацію обтяжень № 6137075 від 25 червня 2014 року та № 6137297 від 25 червня 2014 року.

Рішення місцевого суду обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 довіреність на ім`я ОСОБА_2 щодо уповноваження останнього розпоряджатися спірними земельними ділянками не підписував і такого правочину не вчиняв.

Також в рішенні суду першої інстанції вказано, що договір іпотеки від 25 червня 2014 року щодо розпорядження майном позивача укладений всупереч волі довірителя, а тому такий договір підлягає визнанню недійсним на підставі підпунктів 1-3 статті 203, частини першої статті 215 ЦК України.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» оскаржив його до апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

15 жовтня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_8 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :09:075:0642, площею 39,6521 га та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :09:076:0172, площею 3,7889 га.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, зокрема, визнано недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 25 червня 2014 року, запис у реєстрі нотаріальних дій № 673, за яким банку в іпотеку передано земельні ділянки з кадастровими номерами :09:075:0642 та :09:076:0172 та скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію іпотек № 6137224 від 25 червня 2014 року, № 6137358 від 25 червня 2014 року та скасовано запис про державну реєстрацію обтяжень № 6137075 від 25 червня 2014 року та № 6137297 від 25 червня 2014 року.

21 листопада 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мадера Груп» (далі - ТОВ «Мадера Груп») укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :09:075:0642.

02 липня 2020 року між ТОВ «Мадера Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит Холл» (далі - ТОВ «Транзит Холл») укладено договір безоплатної передачі (дарування) земельної ділянки з кадастровим номером :09:075:0642.

Таким чином, заявник вважає, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову можливим є подальше відчуження земельних ділянок на користь третіх осіб, а тому просить суд вжити заходів забезпечення позову, що дозволить забезпечити ефективний захист прав позивача, шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :09:075:0642 та :09:076:0172.

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_8 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хащіна Н. В., про визнання довіреностей та договору іпотеки недійсними, за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада, кадастровий номер :09:075:0642, площею 39,6521 га та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада, кадастровий номер :09:076:0172, площею 3,7889 га.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» будучи ознайомленим з рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року, відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :09:075:0642, у зв`язку з чим, у суду наявні підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:076:0172 також може бути відчужена ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» на користь третіх осіб.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2021 року, ТОВ «Юридична компанія «МТД ГРУП», особа, яка не брала участі у справі, просить скасувати ухвалу апеляційного суду й прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах) як на підставу оскарження судового рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:076:0172, площею 3,7889 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада, належить товариству на підставі свідоцтва про право власності від 27 травня 2020 року, а тому заходи забезпечення позову, вчинені шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, порушують права скаржника, як власника.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 надіслав відзив на касаційну скаргу, в якій вказує на відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки ухвала Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року є законною та обґрунтованою.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи

Суди встановили, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року визнано недійсною довіреність від 02 червня 2014 року від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хащіною Н. В., запис у реєстрі нотаріальних дій № 532.

Визнано недійсною довіреність від 24 червня 2014 року в порядку передоручення від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В. М., запис у реєстрі нотаріальних дій № 1757.

Визнано недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 25 червня 2014 року, укладений між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пинзеник О. М., запис у реєстрі нотаріальних дій № 673.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію іпотек № 6137224 від 25 червня 2014 року, № 6137358 від 25 червня 2014 року, скасовано записи про державну реєстрацію обтяжень № 6137075 від 25 червня 2014 року та № 6137297 від 25 червня 2014 року.

21 листопада 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мадера Груп» (далі - ТОВ «Мадера Груп») укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :09:075:0642.

02 липня 2020 року між ТОВ «Мадера Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транзит Холл» (далі - ТОВ «Транзит Холл») укладено договір безоплатної передачі (дарування) земельної ділянки з кадастровим номером :09:075:0642.

Ухвалою Київський апеляційний суд від 19 жовтня 2020 року накладено арешт на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада, кадастровий номер :09:075:0642, площею 39,6521 га та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада, кадастровий номер :09:076:0172, площею 3,7889 га.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції відповідає.

Згідно зі статтею 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Верховний Суд виходить з того, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд зазначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову у позові.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Суди встановили, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання довіреностей та договору іпотеки недійсними.

В апеляційному суді позивач просив забезпечити цей позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :09:075:0642, площею 39,6521 га та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :09:076:0172, площею 3,7889 га.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, з урахуванням предметом позову, зокрема, про визнання недійсним з моменту укладання договору іпотеки від 25 червня 2014 року, запису у реєстрі нотаріальних дій № 673, за яким банку в іпотеку передано земельні ділянки з кадастровими номерами :09:075:0642 та :09:076:0172 та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію іпотек № 6137224 від 25 червня 2014 року, № 6137358 від 25 червня 2014 року та скасування запису про державну реєстрацію обтяжень № 6137075 від 25 червня 2014 року та № 6137297 від 25 червня 2014 року, суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, а тому ухвала про задоволення такої заяви є законною та обґрунтованою.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про те, що вказаний спосіб забезпечення позову не є співмірний із позовними вимогами та те, що вказані заходи перешкоджають ТОВ «Юридична компанія «МТД ГРУП» укласти договір купівлі-продажу, предметом якого є спірна земельна ділянка, чим порушується його право власності, як власника вказаної земельної ділянки відповідно до свідоцтва про право власності від 27 травня 2020 року, з огляду на таке.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вжиття заходу забезпечення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження наявного становища до завершення розгляду справи.

Відсутність такого заходу забезпечення позову як арешт майна може сприяти подальшому відчуженню земельної ділянки, що може утруднити виконання рішення суду у разі набрання законної сили рішення про задоволення позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що на час розгляду справи судом першої інстанції та задоволення вимог ОСОБА_1 , підстав для залучення до участі у справі ТОВ «Юридична компанія «МТД ГРУП» не було, оскільки вказане товариство набуло право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером № :09:076:0172 лише 27 травня 2020 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що застосовані оскаржуваною ухвалою суду заходи у виді накладення арешту на земельну ділянку не перешкоджають власнику використовувати її за цільовим призначенням, а позбавлють права лише на відчуження та передання такого майна третім особам, що забезпечить збереження майна у цілісності до вирішення остаточного спору по суті та набрання судовими рішеннями законної сили.

Апеляційним судом враховано, що інститут забезпечення позову спрямований на захист прав та інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили, а отже не може перешкоджати реалізації його прав.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення апеляційним судом норм процесуального права, а фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «МТД ГРУП», особи, яка не брала участі у справі, залишити без задоволення.

Увалу Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук