Справа № 278/3319/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Глибочицька сільська рада Житомирського району Житомирської області, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після смерті брата ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавця позивач із сестрою ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Доброльожі В. В. із заявою про прийняття спадщини в розмірі по ј ід. частині житлового будинку. Однак, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки право власності на нерухоме майно за життя ОСОБА_3 не зареєстрував.

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Позивач до суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 75). Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 81).

Відповідач ОСОБА_2 до суду не прибула, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином (а.с. 76). Позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, про що надала відповідну заяву до суду (а.с. 30).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгялду справи повідомлявся належним чином; направив заяву про розгляд справи у його відсутність; при вирішенні спору поклався на розсуд суду (а.с. 33, 78).

Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Позивач та відповідач ОСОБА_2 є рідними сестрами померлого ОСОБА_3 (а.с. 51-53; 60-60 звор. стор.).

Відповідно до довідки №116/01-16 від 15.02.2019 року приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Житомирської області Доброльожи В. В., згідно спадкової справи №50/2018, яка була заведена 19.03.2018 року до майна померлого ОСОБА_3 , спадкоємцями після смерті останнього є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інформація щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутня (а.с. 6).

15.02.2019 року приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Житомирської області Доброльожа В. В. своєю постановою №114/02-31 позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину згадуваного житлового будинку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 5).

За життя ОСОБА_3 належала 1/2 ід. частина житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою із погосподарської книги виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 24.01.2018 року №225 (а.с. 63).

Копією технічного паспорту, виготовленого станом на 21 березня 2018 року, підтверджується наявність об`єкту нерухомості за вказаною вище адресою (а.с. 9-19).

За інформацією КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської міської ради право власності на 1/2 ід. частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 64).

Факт відсутності перебування 1/2 частини спірного нерухомого майна у власності також підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 82).

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1265 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частки у спадщині кожного із спадкоєиців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивачка є одним із спадкоємців майна померлого брата ОСОБА_3 , який за життя не встиг оформити своє право власності на частину спірного будинку, зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1265, 1267, 1296 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Глибочицька сільська рада Житомирського району Житомирської області, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 1/4 (одну четверту) ід. частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 квітня 2021 року.

Суддя О. М. Дубовік