Справа № 504/4256/20
провадження № 2/504/1364/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Садове товариство «Світанок», про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Садове товариство «Світанок», про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що в 2006 році позивачка домовилась із відповідачкою про купівлю в неї земельної ділянки АДРЕСА_1 . Ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ОД №062797 від 01.04.1996 року. ОСОБА_3 питанням продажу ділянки не займався, а надав довіреність ОСОБА_2 , яка була уповноважена підготувати необхідні документи для продажу та продати або подарувати ОСОБА_4 , однак останній не захотів цього. Позивачка домовилась з ОСОБА_2 про купівлю вказаної земельної ділянки за суму еквівалентну 6000 доларів США. Частина суми була сплачена 30.09.2006 року та інша частина 07.10.2006 року після прийняття позивачки в члени СТ «Світанок» і закріплено за нею садову земельну ділянку АДРЕСА_1 , однак нотаріально посвідчити договір купівлі продажу посвідчити не має можливості, у зв`язку з чим звернулась до суду із вказаною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Представник Садового товариства «Світанок» в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2006 року відповідно до розписки, складеної власноруч ОСОБА_2 , вона отримала 3 000,00 доларів США за земельну ділянку розташовану в СТ «Світанок» №849, вул. Малинова, згідно цивільного договору вказана земельна ділянка коштує 6 000,00 доларів США та зобов`язалась переоформити документи.

Відповідно до наданого цивільного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вони дійшли згоди щодо купівлі продажу земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 .

Згідно довіреності від 05.10.2006 року посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Півняком О.С., зареєстрована в реєстрі за №7107, серія та номер бланку: ВЕС №183627, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 підготувати необхідні документи для продажу та продати або подарувати гр. ОСОБА_4 належну ОСОБА_3 на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,060 г, розташовану на території Красносільської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області та передану для ведення садівництва. Довіреність видана з правом передачі повноважень третім особам на три року.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №062797 виданого ОСОБА_3 , який мешкає в м. Запоріжжя, у тому, що на підставі договору купівлі продажу від 01.03.1996 року №839 йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,060 га в межах, згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Красносільської сільської Ради народних депутатів. Землю передано для ведення садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю СВ №1 01.04.1996 року.

Згідно витягу з протоколу №9 від 07.10.2006 року засідання правління СТ «Світанок» виключили з членів СТ «Світанок» ОСОБА_2 у зв`язку із неможливістю обробляти та сплачувати внески за садову ділянку АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м. та прийняли у члени СТ «Світанок» ОСОБА_1 та закріпили за нею садову земельну ділянку АДРЕСА_1 , площею 600 кв. м.

Таким чином між ОСОБА_1 з однієї сторони та відповідачкою ОСОБА_2 з іншої сторони була досягнута домовленість щодо купівлі продажу зазначеної вище земельної ділянки.

Позивачем було передано відповідачу домовлену суму за відчуження зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 6 000 доларів США, про що було вчинено відповідну розписку та цивільний договір купівлі-продажу від 07 жовтня 2006 року. Таким чином, на даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 домовилася з відповідачем щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна у вигляді земельної ділянки для ведення садівництва, згідно з яким позивачу у власність перейшла вказана вище земельна ділянка, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Даний правочин на даний час не потребують державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

У даному випадку між сторонами правочину мають місце саме зазначені вище правовідносини, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у неї відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину.

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Зеленчук та Цицюра проти України», було визнано мораторій на продаж земель таким, що порушує права людини.

Також, згідно з п. 15 розд. Х «Перехідні положення» ЗК України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається:

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, земель, що перейшли до комунальної власності відповідно до пункту 21 цього розділу або передані до комунальної власності відповідно до статті 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

З викладеного випливає, що дія мораторію за колом суб`єктів та об`єктів правовідносин поширюється на власників та земельні ділянки: сільгосппризначення державної та комунальної власності; надані для ведення товарного сільгоспвиробництва; виділені в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства; земельні частки (паї).

В даному випадку, мова йдеться про земельну ділянку отриману власником для ведення садівництва.

Тобто заборона на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та зміну цільового призначення земельних ділянок не поширюється на громадян власників земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення садівництва, які набули право власності на них: на підставі цивільно-правових угод; у результаті прийняття спадщини; у межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, визначених ст. 121 ЗК України.

Таким чином, на земельні ділянки, отриманні в порядку частин 6-9 статті 118 Земельного кодексу України, з цільовим призначенням «для ведення садівництва» та «для ведення особистого селянського господарства» мораторій не розповсюджується.

З огляду на вищезазначені обставини, позивач є законним власником вищезазначеної земельної ділянки, оскільки набув її у власність з підстав, що не суперечать закону.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 220, 328, 334, 638, 655 ЦК України, ст.ст. 118, 121 ЗК України, керуючись 5-13, 76-81, 89, 142, 206,211, 258-259, 265, 272, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: Садове товариство «Світанок», про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 07 жовтня 2006 року, за яким ОСОБА_1 купила, а ОСОБА_2 , діюча на підставі довіреності від 05.10.2006 року посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Півняком О.С., зареєстрована в реєстрі за №7107, серія та номер бланку: ВЕС №183627, від ім`я ОСОБА_3 , який уповноважив ОСОБА_2 підготувати необхідні документи для продажу та продати або подарувати гр. ОСОБА_4 належну ОСОБА_3 на праві приватної власності земельну ділянку, державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №062797, площею 0,060 га в межах, згідно з планом, розташована на території Красносільської сільської Ради народних депутатів, цільове призначення: для ведення садівництва; Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю СВ №1 01.04.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,060 га для ведення садівництва, яка розташована на території Красносільської сільської Ради народних депутатів, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ОД №062797, виданим 01 квітня 1996 року на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров