Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі

головуючого судді Овчиннікової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Сотченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волновахи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обґрунтовуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір, ОСОБА_2 . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки на території с/т «Родничок» Миколаївської сільської ради.

На підставі її заяви була заведена спадкова справа Дев`ятою державною нотаріальною конторою м.Донецька, де вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, а за отриманням свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку не зверталася у зв`язку з відсутністю коштів на оформлення.

У зв`язку з тимчасовою окупацією м.Донецька вона звернулася до Волноваської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину стосовно земельної ділянки, однак їй було відмовлено через те, що нотаріус не має можливості перевірити коло спадкоємців ОСОБА_2 , оскільки матеріали спадкової справи залишилися у м.Донецьку, що є тимчасово окупованою територією України.

Оскільки позасудовим порядком вона не може реалізувати свої спадкові права, тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,218 га, розташовану на території с/т «Родничок» Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області, що належала ОСОБА_2 та зобов`язати територіальний орган Держгеокадастру зареєструвати за нею право власності на неї.

У судове засіданні позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, відзиву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.11.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м.Донецьку, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Пролетарському районі міста Донецька Донецької області. (а.с.8 )

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 968 від 22.10.1996 року ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,218 га, розташована на території с/т «Родничок» Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області, що була передана їй для ведення садівництва розмірі 0,120 га, для ведення підсобного господарства- 0,098 га, яка увійшла до складу спадкового майна. (а.с.9)

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є спадкоємцем першої черги, оскільки доводиться донькою померлій ОСОБА_2 (що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 19.05.1960 року Пролетарським б/ЗАГС м.Сталіно, де матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записано ОСОБА_2 , а також свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 24.12.1988 року Будьонівським відділом ЗАГС м.Донецька, з якого встановлено, що 24.12.1988 року укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 ). ( а.с.10,11)

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32716212 від 10.12.2012 р., після смерті ОСОБА_2 03.07.2012 року відкрито спадкову справу Дев`ятою донецькою державною нотаріальною конторою, справу зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 53027139. Спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , якій 10.12.2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно: на ј частину квартири АДРЕСА_1 . ( а.с.12)

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2012 року, спадкоємцем нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 , є позивач. ( а.с.13)

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 19.02.2004 року встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( а.с.33)

Спадкоємцями після його смерті були позивач та дружина померлого, ОСОБА_2 , яка не оформила своїх спадкових прав на спадкове майно.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2012 року встановлено. що спадкоємцями майна ОСОБА_6 є його донька (позивач) та дружина ОСОБА_2 ( а.с.28)

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32716115 від 10.12.2012 р випливає, що лише позивачеві було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_6 ( а.с.29)

Таким чином, з наявних у матеріалах справи документів встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем майна, що належало її матері, ОСОБА_2 .

Статтею 81 ч.1 п. г визначено, зокрема, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, місто Донецьк Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до положень ст. 34 Закону України "Про нотаріат", видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Статею 67 того ж з Закону, що визначає порядок видачі свідоцтва про право на спадщину встановлено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Статтею 68 Закону встановлено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Крім того, як відзначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тобто, цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні виникає, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Наказом Міністерства юстиції України "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" від 17.06.2014 року до закінчення антитерористичної операції на сході України тимчасово призупинено доступ нотаріусів (приватних, державних) до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення. При цьому, пунктом 2 Наказу встановлено, що нотаріальні дії та державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, яке розташоване на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, здійснюють державні реєстратори речових прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав і приватні та державні нотаріуси інших районів Луганської та Донецької областей відповідно до законодавства.

Відповідно до пп.2.1. п.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року за № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першої заяви про прийняття спадщини. Номер в спадковій справі присвоюється один раз. Як передбачено пп. 2.7. п. 2 глави 10 розділу II Порядку, при встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ, спадкові справи, відкриті з порушенням вимог статті 1221 ЦК України, повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого входить ведення цієї спадкової справи.

Зазначене вказує на те, що видача свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 можлива лише за місцем відкриття спадщини - нотаріусом Дев`ятої донецької державної нотаріальної контори.

З листа Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), наданого позивачеві на її запит, випливає, що відповідно до наказу Головного управління юстиції у Донецькій області від 18.11.2014 року за № 69/2 "Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор", Дев`ята донецька державна нотаріальна контора була перереєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично не перемістилася за місцем реєстрації.

Тобто, отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві, не можливе через знаходження нотаріальної контори на тимчасово окупованій території України.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на частину спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не має можливості у зв`язку зі знаходженням спадкової справи на тимчасово окупованій території України, де нотаріуси не здійснюють своїх повноважень. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю можливості перевірити коло спадкоємців померлої ОСОБА_2 ..

Суд враховує, що позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на частку приватизованої квартири, що належала її померлому батьку, ОСОБА_6 , де спадкоємцями вказано лише її та її матір, ОСОБА_2 , а також отримала свідоцтво про право на спадщину на майно, що належало матері, ОСОБА_2 , де спадкоємцем зазначено лише її, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи, що в інший спосіб, окрім як за рішенням суду, позивач не має можливості реалізувати своє спадкове право, тому з метою їх захисту суд задовольняє позов в частині визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки вимоги обгрунтовані, не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб.

Позовні вимоги про зобов`язання органу Держгеокадастру зареєструвати за позивачем право власності на нерухоме майно суд вважає такими, що заявлені передчасно, оскільки статтею 16 ЦК України встановлено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями п.9 ст.29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Позивачем передчасно, до ухвалення судом рішення про визнання права власності на нерухоме майно, яке є підставою для реєстрації права власності, заявлено вимоги про зобов`язання зареєструвати право власності на нерухоме майно, тому суд вважає, що порушення його прав не відбулося, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст.328, 392, 1233, 1234, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.81 Земельного Кодексу України, керуючись ст.ст. 13, 76-81, 141, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею площею 0,218 га, розташовану на території с/т «Родничок» Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області, з яких для ведення садівництва розмірі 0,120 га, для ведення підсобного господарства- 0,098 га, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 968 від 22.10.1996 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.С.Овчиннікова