Справа № 464/4626/20 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/3688/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2020 року в складі судді Горбань О.Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

встановила:

У серпні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 12000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги обгрунтовувала тим, що 03.09.2016 зареєструвала у шлюб з відповідачем, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13.10.2020 шлюб між сторонами розірвано. На даний час дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, участь відповідача в утриманні доньки є недостатньою для повноцінного розвитку їхньої малолітньої доньки, не дає можливості розвиватись повно та всесторонньо, є нерегулярною. Оскільки відповідач отримує постійний дохід від своєї професійної діяльності, просила стягувати з нього на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 12 000 грн. щомісячно.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти, щомісячно, в твердій грошовій сумі 6000 грн., починаючи з 26.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду від 04 грудня 2020 року заяву представника позивача адвоката Піта Ярослава Ігоровича задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1800 грн.

Рішення суду оскаржив представник позивачки ОСОБА_2 , вважає, що рішення суду має бути скасоване, а позовні вимоги задоволені повністю.

Вважає, що відмовивши у задоволенні клопотання про витребування доказів у відповідача, а саме податкових декларацій, суд першої інстанції самоусунувся від з`ясування дійсного матеріального становища пллатника аліментів.

Крім цього, через конфліктні відносини між сторонами, позивачка та спільна з відповідачем дитина не можуть проживати у спільній квартирі, оскільки така використовується тільки відповідачем, через що позивачка вимушена проживати разом з дитиною у Херсонській області у своїх родичів, при цьому має намір повернутися у Львів, однак вартість оренди житла у Львові ставить її та дитину у скрутне матеріальне становище.

Стверджує, що визначаючи розмір аліментів суд не взяв до уваги те, що дитина росте, відтак потреби, як і витрати, збільшуються, тому розмір аліментів не відповідатиме витратам на дитину старшого віку.

Також звертає увагу, що позивачка є у більш скрутному становищі щодо надання фінансової допомоги своїй дочці, ніж відповідач, при цьому у випадку влаштування на роботу, необхідні будуть додаткові затрати на послуги по догляду за дитиною.

Просить скасувати Сихівського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Судові витрати покласти на відповідача.

16.02.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_5 на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Також просить відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки у задоволенні такого суд першої інстанції обґрунтовано відмовив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є стягнення аліментів, розмір яких не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України).

Більше того, навіть особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України).

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6) СК України.

Судом встановлено, що сторони у справі є подружжям та перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 03.09.2016 у Херсонському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 810 (а.с. 4).

Від шлюбу у сторін народила дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 338 (а.с. 5).

Як зазначає позивачка та не заперечується відповідачем, спільна дитина сторін проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому зареєстровані останні у АДРЕСА_2 .

Звертаючись із позовними вимогами позивачка ОСОБА_1 свої доводи зводить до того, що з кінця червня 2020 року відповідач проживає окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач приймає участь в утриманні дитини, однак її спроби стосовно підписання договору про визначення розміру утримання не дали результату, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому покликаючись на стан здоров`я відповідача, його доходи просила стягнути з нього аліменти в розмірі 12000 грн щомісячно до досягнення дитиною вісімнадцяти років.

Подавши відзив на позовні вимоги, заперечуючи відповідні доводи та вимоги позивачки, відповідач визнав частково позов та просив стягувати з нього аліменти в розмірі 6000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Аналізуючи спірні правовідносини та надаючи оцінку висновків суду першої інстанції стосовно таких, колегія суддів звертає увагу на таке.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набув чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вказаної норми аліменти на утримання дитини можуть бути стягнуті на користь того з батьків, з ким вона проживає та на чиєму утриманні вона перебуває.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Таким чином, положеннями СК України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

З огляду на вищенаведені законодавчі норми, суд не вправі самостійно змінити спосіб стягнення аліментів з частини заробітку (доходу) на тверду грошову суми чи навпаки, а може лише визначати величину присуджених до стягнення аліментів.

Пред`явлення позивачкою позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати спільну дитину.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги місцевий суд правильно виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини та дійшов правильного висновку про те, що позивачка потребує допомоги на її утримання, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що незважаючи на беззаперечний факт про те, що витрати по утриманню дитини несе мати, матеріали справи не містять жодних доказів, які підтверджували б розмір доходу позивачки.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В свою чергу, згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В силу приписів статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи наведене, колегія суддів виходить із безумовного права дитини на належне утримання, виховання, рівень життя та розвитку від своїх батьків, до досягнення повноліття.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоров`я позивачки та відповідача платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, вимоги розумності та справедливості, мінімальний розмір аліментів на одну дитину.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779,00 гривень, з 1 липня - 1859,00 гривень, з 1 грудня - 1921,00 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218,00 гривень, з 1 липня - 2318,00 гривень, з 1 грудня - 2395,00 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Між тим, у силу вимог ст. 180 СК України обов`язок по забезпеченню даного рівня прожиткового мінімуму покладається на обох батьків.

Більше того, колегія суддів погоджується із запереченнями сторони відповідача стосовно того, що розмір аліментів, який визначений позивачкою та підтримується на стадії апеляційного розгляду, є нічим необґрунтованим, оскільки позивачкою не надано жодних доказів затрати коштів у відповідному розмірі, який фактично в шість разів вищий законодавчо встановленого мінімуму, а також не доведена можливість відповідача сплачувати таку суму, так і розумна необхідність заявленого розміру аліментів.

Поряд з цим, визначений позивачкою розмір аліментів у деякій мірі, може стосуватися додаткових витрат на дитину, що може бути предметом окремого позову, а також остання не позбавлена права на звернення до суду з вимогою, зокрема про збільшення розміру аліментів за умов встановлених ст. 192 СК України.

Колегія суддів погоджується з тим, що у ч. 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зокрема, ця ж частина містить виключення за яким, суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дійсно предметом позову є стягнення аліментів на дитину, відтак спір безумовно стосується захисту малолітньої особи, таким чином суд першої інстанції був наділений процесуальним правом на витребування та перевірку інформації у спірних правовідносинах з власної ініціативи.

Разом з цим, оцінюючи подане стороною клопотання про витребування доказів на стадії апеляційного перегляду судового рішення та відмову в задоволенні такого клопотання судом першої інстанції, колегія суддів погоджується у недоцільності задоволення такого з врахуванням принципу диспозитивності, часткового визнання відповідачем позовних вимог та стягнення аліментів у розмірі, що значно перевищує законодавчо встановлений мінімум.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що як у позовній заяві, так і у апеляційній скарзі позивачка дотримується одного і того ж принципу визначення розміру аліментів, який, на її думку підлягає стягненню на її користь, а саме ймовірний заробіток відповідача.

Поряд з цим, перш за все аліменти є утриманням, тобто першочерговим є обсяг затрат, які необхідні для такого утримання, у даному випадку дитини, що як зазначалося вище, позивачкою не обгрунтовано, а не розмір доходів потенційного платника таких.

Таким чином, стягнувши аліменти в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи з 26.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття, суд дійшов висновку, що саме такий розмір аліментів, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та відповідатиме її інтересам, враховуючи її вік та матеріальні потреби, з чим погоджується і колегія суддів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 27 квітня 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк