ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/424/21
Провадження № 4-с/362/13/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові справу за скаргою ОСОБА_1 , зацікавленні особи: ТОВ «Київоблгаззбут», головний державний виконавець Васильківського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Олена Юріївна на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко О.Ю. в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко О.Ю. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 17 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 61382758 та визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко О.Ю. про накладення арешту на кошти боржника від 17 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 61382758; зобов`язати головного державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко О.Ю. відновити виконавче провадження № 61382758 з примусового виконання Судового наказу виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 31.10.2019 року.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 17 листопада 2020 року головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко О.Ю. винесено постанову ВП № 61382758 про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 відповідно до судового наказу №2-н/362/317/19 від 31.10.2019 року.

Про наявність заборон та боргу їй стало відомо після того, як безуспішно намагалася зняти свою пенсію у банкоматі «ПриватБанку» та отримавши від працівників банку роз`яснення, щодо підставі такого арешту.

Сплатити всю суму боргу вона не має можливості оскільки є пенсіонером та інвалідом 1-ї групи довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 19.04.2010 року, серії КИО №352884. Державним виконавцем накладено арешт на рахунки, а саме рахунок в банку де вона отримує пенсію у зв`язку з чим вона з грудня місяця не отримує пенсії що призводить до порушення його Конституційних прав на оплату праці. Хоча відповідно до ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено заборону на звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення на які заборонено законом, що також регулюється ст. 52 «Про виконавче провадження».

Заявниця звернулася до державного виконавця з заявою від 04.12.2020 року в якій просила скасувати арешт з поточного рахунку на який надходить її пенсія є єдиним джерелом доходу.

Отримала лист від 14.12.2020 року за Вих. № 45006 в якому було відмовлено Боржнику у задоволенні її заяви лише з тих підстав, що на пенсії виплати не розповсюджуються обмеження щодо стягнення коштів визначених ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника надіслав заяву в який просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги скарги підтримав в повному обсязі (а.с. 48).

Старший державний виконавець Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко О.Ю. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду скарги судом повідомлялась належним чином, направила до суду клопотання про слухання скарги у її відсутності (а.с.41).

Частиною 2 статті 450 ЦПК України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги, копію виконавчого провадження ВП № 61382758, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Васильківським міськрайонним судом Київської області видано Судовий наказ від 31.10.2019 року у справі № 2-н/362/317/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованість за спожитий природній газ у сумі 14683,46 грн., 3% річних.

31.10.2019 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ № 2-н/362/317/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованість за спожитий природній газ.

25.02.2020 року головним державним виконавцем Васильківського МР ВДВС Назаренко О.Ю. відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 2-н/362/317/19 виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 31 жовтня 2019 року ( а.с.45).

Постановою старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко О.Ю. від 17.11.2020 року накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 (а.с.8, 43-44).

ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця із заявою від 04.12.2020 року в якій просила скасувати арешт з поточного рахунку на який надходить її пенсія є єдиним джерелом доходу (а.с. 10).

Листом від 14.12.2020 року за Вих. № 45006 Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відмовив ОСОБА_1 у задоволенні її заяви з тих підстав, що на пенсії виплати не розповсюджуються обмеження щодо стягнення коштів визначених ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с.11).

Як вбачається із довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 02.12.2020 року ОСОБА_1 має рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» на який отримує пенсійні виплати (а.с.12).

Відповідно до довідки ВП № 61382758 виконавче провадження на даний час завершено у зв`язку із повернення виконавчого листа стягувачу (а.с.47).

За ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У частині 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Аналогічним за змістом є і п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з яким виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом з цим згідно з частиною 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безперешкодний доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому Суд не приймає до уваги посилання державного виконавця що накладення арешту на рахунки боржника як захід примусового виконання рішень є не правом, а обов`язком виконавця. Так, згідно з приписами вказаних норм не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Разом з цим саме на державного виконавця покладено обов`язок щодо вчинення дій із забезпечення виконання судового рішення відповідно до приписів та в порядку, встановленому Законом, а недотримання банківськими установами вимог щодо повідомлення виконавця про призначення рахунку та, відповідно, повернення постанови без виконання, не позбавляли державного виконавця можливості самостійно з`ясувати інформацію про наявність рахунків Боржника, а також статус цих рахунків, враховуючи приписи частини 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей ЦПК.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки кошти заявника на рахунку, які перебувають у АТ КБ «ПриватБанк» зарахування пенсії мають спеціальний режим, державним виконавцем не було зауважено на частину 2 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, а тому постанова державного виконавця в частині накладення арешту на рахунки, які перебувають в АТ КБ «ПриватБанк» підлягає скасуванню, а в інший частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки тільки стягувач має право вимагати поновлення виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 9, 17, 18, 52 Законом України «Про виконавче провадження», статтями 4, 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , зацікавленні особи: ТОВ «Київоблгаззбут», головний державний виконавець Васильківського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Олена Юріївна на бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Постанову головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Олени Юріївни від 17 листопада 2020 року у виконавчому провадженні ВП № 6138758 в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» - скасувати.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручене в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст ухвали виготовлено 30.04.2021 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко