КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5478/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Заставенко М.О.,-

встановив:

У липні 2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Просив, з урахуванням уточнень, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошову компенсацію в розмірі 187 641 грн 00 коп., що буде дорівнювати половині вартості автомобіля, який знаходився у спільній сумісній власності подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перебування сторін у шлюбі було придбано автомобіль ToyotaAvensis 2.0L CVT S/DMID, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи, що зазначений автомобіль, який є об`єктом права спільної сумісної власності, відповідачем було відчужено, позивач просив стягнути грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 187 641 грн 00 коп. та судові витрати в розмірі 4 296 грн 80 коп., а всього 191 937 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір грошової компенсації, яка підлягає стягненню з відповідача, виходячи з ринкової вартості автомобіля, встановленої ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» в сумі 316 363 грн 00 коп.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду законне та обґрунтоване, а доводи відповідача в апеляційній скарзі є невірними.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що після розірвання шлюбу відповідач розпорядилась спільним сумісним майном подружжя без згоди і урахування інтересів позивача, а тому з відповідача підлягає стягненню грошова компенсація половини вартості автомобіля.

Визначаючи розмір компенсації, суд першої інстанції виходив із ринкової вартості автомобіля, яка була визначена дослідженням від 12 травня 2020 року, проведеного фахівцем оцінювачем ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит», який внесений до Державного реєстру оцінювачів України, відповідно до якого середньоринкова вартість транспортного засобу Toyota Avensis, 2011 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_2 , може складати 375 282 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 20 вересня 2003 року до 10 квітня 2018 року.

За час перебування у шлюбі, 01 жовтня 2011 року сторони придбали автомобіль Toyota Avensis, номер двигуна НОМЕР_3 ; номер кузова НОМЕР_2 , який був зареєстрований за ОСОБА_2

31 липня 2019 року зазначений автомобіль було відчужено відповідачкою на користь ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що відчуження автомобіля, який знаходився в спільній сумісній власності, відбулось без згоди позивача. Гроші, отримані від продажу автомобіля, відповідачка залишила собі.

Позивач просить стягнути грошову компенсацію у розмірі 187 641 грн, що становить половину вартості автомобіля.

На підтвердження розміру вартості автомобіля, позивачем надано дослідження про визначення середньоринкової вартості колісного транспортного засобу, здійсненого ТОВ «Фаворит».

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, що передбачено частинами першою та другою статті 71 СК України, або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки відповідно до частини другої статті 364 ЦК України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно дослідження про визначення середньоринкової вартості колісного транспортного засобу від 12 травня 2020 року, проведеного ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит», середньоринкова вартість КТЗ Toyota Avensis станом на 07 серпня 2019 року складає 375 282 грн 00 коп.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача підлягає стягненню грошова компенсація половини вартості автомобіля, виходячи із суми, яка встановлена дослідженням від 12 травня 2020 року.

Колегія суддів бере до уваги, що відповідачем у суді першої інстанції, не заявлялись клопотання про призначення експертизи для визначення вартості автомобіля, та не надавались будь-які докази з цього приводу.

Належних та допустимих доказів на підтвердження, що вартість спірного автомобіля не відповідає вартості визначеної дослідженням, відповідачем не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що грошова компенсація половини вартості автомобіля повинна була визначатись виходячи із ринкової вартості автомобіля, встановленої ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», колегія суддів відхиляє, оскільки вартість майна визначається відповідними експертними висновками на час розгляду справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не навів мотивів відхилення рецензії ТОВ «Інжиніринговий центр «Ескон» звіту про оцінку майна № 18672 від 12 травня 2020 року виконаного ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит», суд відхиляє, оскільки відповідачка, спростовуючи таким чином висновок експерта, не надала власний висновок експерта, та не заявляла клопотань про призначення в суді відповідної експертизи для визначення дійсної вартості спірного автомобіля. Тому суд, виходячи із засад змагальності та диспозитивності розгляду справи, обґрунтовано взяв до уваги єдиний доказ, який містив відомості щодо предмету спору.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 11 січня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просила стягнути витрати на правничу допомогу адвоката.

07 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 подала заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 надано: договір про надання правничої допомоги від 03 березня 2021 року; протокол узгодження оплати праці адвоката від 03 березня 2021 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер на представлення інтересів ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді; платіжне доручення від 03 березня 2021 року на суму 2 500 грн; платіжне доручення від 03 березня 2021 року на суму 2 500 грн; акт виконаних робіт з переліком наданої правничої допомоги від 07 квітня 2021 року.

Згідно акту виконаних робіт від 07 квітня 2021 року сторони погодили, що відповідно до протоколу узгодження розміру оплати праці адвоката від 03 березня 2021 року, одна година роботи адвоката оплачується із застосуванням тарифної системи оплати праці, виходячи із погодинної базової ставки в сумі 1 500 грн за годину праці.

Перелік наданої правничої допомоги: вивчення матеріалів апеляційної скарги (0,5 год - 750 грн); підготовка відзиву на апеляційну скаргу (2 год - 3 000 грн); участь у судовому розгляді апеляційної скарги (1 год - 1 500 грн).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 зазначила, що витрати на правничу допомогу є завищеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник