У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Мороз Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

Встановив:

17 березня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей апарату виконавчого комітету Кобеляцької міської ради про визначення місця проживання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

27 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини з батьком та заяву про забезпечення позову, в якій прохає вжити заходи забезпечення його зустрічного позову про визначення місця проживання дитини з батьком шляхом залишення проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час розгляду справи разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання та недопущення повернення дитини матері до вирішення справи, а також зупинити на час розгляду справи виконання судового наказу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04.11.2020 р., справа № 532/2002/20.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Статті 160-161 СК України регламентують порядок вирішення питання батьками щодо визначення місця проживання дитини. Зокрема, питання визначення місця проживання дитини, яка не досягла десяти років, вирішується в основному батьками спільно (ч.1 ст. 160 СК України).

За наявності спору між батьками, які проживають окремо, щодо місця проживання малолітньої дитини, такий спір вирішується органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст. 161 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, зі змісту ст.ст. 160-161 СК України слід зробити висновок, що вирішення питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини визначаються органом опіки та піклування за заявою того з батьків, хто бажає визначити її місце проживання чи судом - шляхом пред`явлення відповідного позову.

В свою чергу, вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в даній справі за своїм змістом є нічим іншим як зверненням до суду про визначення місця проживання дитини з ним, яке відповідно до вимог ст. 161 СК України є самостійним способом захисту порушеного права й може бути оформлено лише шляхом пред`явлення відповідного позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що визначення місця проживання дітей із матір`ю чи батьком, в тому числі тимчасове, є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог у даній справі, а отже забезпечення позову в такий спосіб прямо заборонено законом.

Щодо іншої вимоги заявника ОСОБА_1 про зупинення на час розгляду справи виконання судового наказу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04.11.2020 № 532/2002/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суддя зазначає наступне.

Як вказувалося вище, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , предметом якого є визначення місця проживання їх малолітньої дитини.

Зупинення судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся.

На підставі викладеного суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суддя

Постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя