Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2437/21 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 44 Доповідач Галацевич О. М.

У Х В А Л А

30 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого: Галацевич О.М.

суддів: Григорусь Н.Й.,

Павицької Т.М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 01 квітня 2021 року у справі №295/2437/21 за позовом ОСОБА_1 до Богунського районного суду м.Житомира, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 01 квітня 2021 року задоволено самовідвід судді Сингаївського О.П.

22 квітня 2021 року ОСОБА_1 на вищевказане судове рішення подав апеляційну скаргу, а також просив видати судовий наказ відповідно ст. 97 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Зі змісту вказаної статті не вбачається, що ухвали суду першої інстанції щодо задоволення заяви про самовідвід можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Частиною 5 статті 357 ЦПК України передбачено перелік підстав, за якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Зокрема, пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190 цс 19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга на ухвалу суду про самовідвід судді не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а тому підлягає поверненню скаржнику.

При цьому, учасник справи не позбавляється права доступу до суду, оскільки має право включити до апеляційної скарги на рішення суду заперечення щодо такої ухвали.

Питання, щодо видачі судового наказу знаходиться поза межами компетенції суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід повернути скаржнику.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 01 квітня 2021 року повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи та скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Головуючий Судді