ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2483/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гусак О.С.

при секретарі Рупак О.А.

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_2 ,

третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідачів та третіх осіб: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , що є правонаступниками ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності.

Позов обґрунтований тим, що з січня 2005 року ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 разом без реєстрації шлюбу, а 8 вересня 2006 року вони зареєстрували шлюб. За час шлюбу чоловік придбав та оформив на свою матір - ОСОБА_6 право власності на таке нерухоме майно: 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; офісне приміщення: за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі; 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська обл., Броварський район, с. Рожни. Оскільки вказане майно придбане за рахунок спільних коштів подружжя просила суд перевести на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ОСОБА_6 права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, а також визнати за подружжям право власності на це майно. Спірне майно набуте за час шлюбу з ОСОБА_2 та за кошти подружжя, однак право власності без її відома оформлено на його матір - ОСОБА_6 . Крім того, на придбання 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , також дали 50 000 євро та 3 000 дол. США батьки ОСОБА_1 за усною домоленістю, що квартиру буде оформлено на сина, що виконано не було.

Впродовж розгляду справи в суді ОСОБА_1 неодноразово уточнювала позовні вимоги, змінювала предмет та підстави позову та остаточно сформувала прохальні вимоги в уточненій позовній заяві, яка надійшла до суду 29 березня 2017 року (т. 6, а. с. 104-110). ОСОБА_1 заявила вимогу перевести на неї та ОСОБА_2 з ОСОБА_6 права та обов`язки покупця за указаними спірними договорами купівлі-продажу:

3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , що набута третіми особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у ОСОБА_6 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 8 вересня 2009 року, укладеним між ОСОБА_6 - продавец та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - покупці, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., реєстровий № 5534; листом Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, згідно з яким квартира обліковується за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 4, а. с. 38), а первинна реєстрація права власності на цю квартиру була проведена за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого Головним управлінням житлозабезпечення виконавчого органу КМДА від 12 червня 2009 року (наказ № 855-С/КІ на основі договору про участь у фонді фінансування будівництва від 15 серпня 2008 року № 59223, укладеного між ОСОБА_6 - довіритель та АКБ «Аркада» за програмою ТОВ «ДБК») (т. 4, а. с. 111-124);

4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , оформлену на ОСОБА_6 , відповідно договору купівлі-продажу квартири від 8 вересня 2009 року, укладеним між ТОВ «ДБК» - продавець та ОСОБА_6 - покупець, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком В.О., реєстровий № 4494 (т. 1, а. с. 131-132); листом Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, згідно з яким квартира обліковується за ОСОБА_6 (т. 1, а. с. 127);

офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі, під`їзд № 1, літера А;

4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , оформлена на ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу квартири від 19 грудня 2008 року, укладеним між ВАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГРАНІТ-ІНВЕСТ» - продавец та ОСОБА_6 - покупець, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., реєстровий № 1191 (т. 1, а. с. 130); листом Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, згідно з яким квартира обліковується за ОСОБА_6 (т. 1 а. с. 127);

земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0277, оформлену на ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2008 року, укладеним між ОСОБА_7 - продавец та ОСОБА_6 - покупець, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В., реєстровий № 3170 (т. 4, а. с. 2); листом головного управління держкомзему Київської області, згідно з яким земельна ділянка обліковується за ОСОБА_6 під № 2 від 14 січня 2009 року (т. 2 а. с. 43);

визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ; 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі, під`їзд № 1, літера А; 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 ; земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0277;

поділити спільну сумісну власність, визначивши за нею, врахувавши наявність малолітньої дитини - сина, який проживає із нею, право власності на 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ; 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку в с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0277;

визнати за ОСОБА_2 право власності на офісне приміщення за адресою АДРЕСА_1 , на першому поверсі, під`їзд № 1, літера А; 4-кімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_5 ;

стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 823 грн.

19 травня 2014 року від ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 надійшли заперечення на позовну заяву, в яких висловлено прохання відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 за недоведеністю факту передачі ОСОБА_2 коштів на придбання належного їй нерухомого майна (т. 3, а. с. 239).

19 травня 2014 року від ОСОБА_2 надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він не передавав матері жодних коштів на придбання нерухомості, а твердження позивача, що отримані ним прибутки під час шлюбу вкладено в придбання на його матір - ОСОБА_6 нерухомості є надуманими припущеннями та не підтверджені жодними доказами. Крім того, зазначив, що у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва знаходиться справа про поділ майна його та ОСОБА_1 , де встановлюється наявність набутого під час шлюбу майна та визначення часток між сторонами (т. 3, а. с. 238).

11 листопада 2015 року до суду надійшли заперечення адвоката Черткова І.В. в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких зазначено, що, позивачем не наведено жодних доказів джерел доходу подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , квартира за адресою: АДРЕСА_4 , набута законним шляхом, підстави для задоволення позову відсутні. Також зазначив, що у день придбання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 3-кімнатної квартири - 8 вересня 2009 року передані ними ОСОБА_6 у приміщенні АКБ «Меркурій» кошти у розмірі 900 000 грн ОСОБА_6 у приміщенні АКБ «Меркурій» покладено у той же день на р/р ТОВ «ДБК» за договором, укладеним між ТОВ «ДБК» та ОСОБА_6 8 вересня 2009 року за придбання нею 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 (т. 5, а. с. 96).

Подані до суду після 25 серпня 2020 року заперечення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тобто після закінчення підготовчого судового засіданя, судом до уваги не беруться (а. с.177-179,180-182 т. 9).

23 листопада 2011 року судом під головуванням судді Дубаса В.А. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Ухвалою від 6 грудня 2011 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою від 28 грудня 2011 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів та витребувано: у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» інформацію стосовно того, яке нерухоме майно зареєстроване на праві власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , починаючи з вересня 2006 року; у Держземагенстві України інформацію стосовно того, яке нерухоме майно зареєстроване на праві власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_2 починаючи з вересня 2006 року; у Пенсійному фонді України інформацію стосовно доходів, місця роботи ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з вересня 2006 року.

Ухвалами від 10 лютого 2012 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про забезпечення доказів та забезпечення позову (а. с. 27-28, 29-30, т. 2).

Ухвалою від 26 березня 2012 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі залишено без руху (а. с. 79 т. 2).

Ухвалою від 29 березня 2012 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі задоволено частково та витребувано: у ТОВ «ДБК» () інформацію та копії документів щодо придбання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , починаючи з вересня 2006 року будь-якого нерухомого майна (квартир, офісних приміщень) у будинку АДРЕСА_1 ; у ВАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» () інформацію та копії документів щодо придбання К ОСОБА_8 та/або ОСОБА_2 починаючи з вересня 2006 року квартири АДРЕСА_6 ; у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слюсар В.В. (знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ) завірену належним чином копію договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2006 року за реєстром № 5532, згідно якого ОСОБА_6 продала житловий будинок АДРЕСА_8 та земельну ділянку площею 0,0616 га, а ОСОБА_9 придбала це нерухоме майно. У задоволенні інших вимог заяви про забезпечення доказів відмовлено (а. с. 88-90 т. 2).

2 квітня 2012 року позивач подала уточнену позовну заяву, у якій крім первісних вимог просила також стягнути із судді Дубаса В.А. матеріальні збитки у зв`язку з продажем спірного нерухомого майна відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а. с. 114-120, т. 2).

Ухвалою від 20 квітня 2012 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дубаса В.А. (а. с. 123 т. 2).

Ухвалою від 24 травня 2012 року роз`єднано у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до судді Дарницького районного суду м. Києва Дубаса В.А. про відшкодування завданих матеріальних збитків та передано справу для визначення підсудності до Апеляційного суду м. Києва (а. с.138 т. 2).

31 травня 2012 року Апеляційний суд м. Києва прийняв ухвалу, відповідно до якої скасував ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2012 року про відмову у забезпечені позову та ухвалив нову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено.

Ухвалою судді судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 9 серпня 2012 року повернуто цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2012 року до Дарницького районного суду м. Києва для вирішення питання про повернення заявнику апеляційної скарги на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (а. с. 162 т. 2).

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Дубаса В.А. від 7 вересня 2012 року повернуто ОСОБА_1 апеляційну скаргу від 3 серпня 2012 року на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2012 року, якою роз`єднано у самостійне провадження позовні вимоги (а. с. 191 т. 2).

Ухвалою від 18 березня 2013 року відмовлено у задоволені заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Дубаса В.А. (а. с. 3 т. 3).

Ухвалами від 18 березня 2013 року задоволено частково заяви ОСОБА_1 про витребування доказів та витребувано: у ПАТ АКБ «Меркурій» (МФО 300755) копії всіх первинних (платіжних) документів, згідно яких ОСОБА_6 та/або ОСОБА_2 , починаючи з 08 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року перераховувались грошові кошти продавцю ТОВ «ДБК» () з метою придбання квартири АДРЕСА_9 згідно договору купівлі продажу згаданої квартири від 8 вересня 2009 року; у ВАТ АБ «Укргазбанк» (МФО 320478) копії всіх первинних (платіжних) документів, згідно яких ОСОБА_6 та/або ОСОБА_2 , починаючи з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року перераховувались грошові кошти продавцю ВАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» () з метою придбання квартири АДРЕСА_6 згідно договору купівлі продажу згаданої квартири від 19 грудня 2008 року (а. с. 13-14, 15-16 т. 3).

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2013 року в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_10 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про переведення прав і обов`язків покупця та визнання права власності відмовлено та повернуто апеляційну скаргу заявнику (т. 3 а. с. 30-31).

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2013 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_10 на ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про переведення прав і обов`язків покупця та визнання права власності (а. с. 41-42 т. 3).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та закрито провадження у справі за її позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності (а. с. 93-94 т. 3).

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 4 вересня 2013 року ОСОБА_10 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності та повернуто апеляційну скаргу заявнику (т. 3 а. с. 134).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року, вирішення питання про закриття провадження у справі направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с.182-183 т. 3).

Ухвалою від 14 жовтня 2013 року задоволено заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва Дубаса В.А. у справі за позовом ОСОБА_1 та передано цивільну справу №753/16555/13 (провадження №2/753/7172/13) для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу у порядку статті 11-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (а. с. 186-187 т. 3).

Ухвалою від 17 жовтня 2013 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Басалаєва А.В. прийняла до провадження вказану цивільну справу та призначила її до судового розгляду (а. с. 188 т. 3).

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2013 року ОСОБА_10 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця та визнання права власності (а. с. 199 т. 3).

Ухвалою від 14 квітня 2014 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Сухомлінов С.М. прийняв до провадження вказану цивільну справу та призначив її до судового розгляду (а. с. 227 т. 3).

Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року витребувано:

-у банків ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «КБ «Приватбанк», ПАТ «Правексбанк» інформацію за період з 08 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року про наявність поточних, депозитних, кредитних, картових, електронних рахунків у гривневій та у будь - якій іноземній валюті, а також інформацію про закриті рахунки та рух (залишки та оборутки) по всіх (відкритих, закритих) рахунках по даним особам: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12 т. 4).

-з Першої київської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві витяг з реєстру правочинів щодо майна ОСОБА_6 , руху нерухомості, де однією з сторін по договору є ОСОБА_6 , за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року (а. с. 13 т. 4).

-з бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомості інформацію стосовно 3-кімнатної квартири за адресою АДРЕСА_4 , на якій підставі було здійснено первинну державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, а також відомості щодо наступних відчужень даної квартири (а. с. 14 т. 4).

-у приватного нотаріуса Савери М.В. належним чином завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 грудня 2008 року в с/т «Ландиш», на розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0277, де однією з сторін є ОСОБА_6 (а. с.13 т. 4).

Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року витребувано:

-у ПН КМНО Войтовського B.C. належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 08 вересня 2009 року № 5534 кв. 259 по АДРЕСА_1 , де однією з сторін є ОСОБА_6 ; витяг з державного реєстру правочинів щодо договору купівлі продажу від 8 вересня 2009 року № 5534 кв. 259 по АДРЕСА_1 ; витяг з державного реєстру правочинів стосовно договору купівлі-продажу від 8 вересня 2009 року № 4494 кв. 31 по АДРЕСА_1 (а. с. 74 т. 4).

-з реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві витяг з реєстру правочинів щодо майна ОСОБА_6 , руху нерухомості, де вона є однією з сторін по договору, за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року (а. с. 75 т. 4).

-з Київської міської державної адміністрації (Головного управління житлового забезпечення) інформації про те, на підставі яких документів були видані наказ № 855-С/КІ від 12 червня 2009 року та свідоцтво про право власності ОСОБА_6 на кв. АДРЕСА_10 та належним чином завірені копії вказаних документів (а.с.76 т. 4).

-у банків ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «КБ «Приватбанк» інформацію за період з 08 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року про наявність поточних, депозитних, кредитних, картових, електронних рахунків у гривневій та у будь - якій іноземній валюті, а також інформацію про закриті рахунки та рух (залишки та оборутки) по всіх (відкритих, закритих) рахунках по особам: ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а. с. 77 т. 4).

Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року витребувано:

-з Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) відомості про наявність зареєстрованих прав власності на земельні ділянки (за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року) громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на території м. Києва (а. с. 176 т. 4).

-з Державного земельного агентства України відомості про наявність зареєстрованих прав власності на земельні ділянки (за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року) громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у Вінницькій, Волинській, Івано-Франківській, Миколаївській, Рівненській, Тернопольській, Харківській, Херсонській та Черкаській областях (а. с. 177 т. 4).

-з ТОВ «ДБК» відомості про те, які об`єкти нерухомості за актами прийому-дачі передано ТОВ "ДБК" ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (т. 4 а. с.178).

-з ТОВ «ДБК» відомості про те, чи були ОСОБА_2 або ОСОБА_6 інвесторами по будівництву буд. АДРЕСА_1 (т. 4 а. с. 179).

-з ПАТ «Укрсоцбанк» відомості про рух коштів по рахункам ОСОБА_2 (а. с. 180 т. 4).

-з ПАТ КБ «ПриватБанк» відомості про те, кому належать карткові рахунки НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та у разі якщо дані рахунки належать ОСОБА_6 чи ОСОБА_2 , та інформацію про рух коштів (а. с. 181 т. 4).

-з ПАТ «Альфа-Банк» повну інформацію за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року про наявність поточних, депозитних, кредитних, карткових, електронних рахунків у гривневій та будь-якій іноземній валюті, а також інформацію про закриті рахунки та рух коштів по всіх рахунках ОСОБА_2 (а. с. 182 т. 4).

-у приватного нотаріуса КМНО Руденко В.О. витяг з державного реєстру правочинів стосовно договору купівлі-продажу від 8 вересня 2009 року № 4494 кв. 31 по АДРЕСА_1 (а. с. 183 т. 4).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року витребувано у ТОВ «ДБК» наступну інформацію:

-чи виступали інвесторами ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по будинку АДРЕСА_1 ;

-з ким ТОВ «ДБК» укладало угоди фонду фінансування будівництва за програмою ТОВ «ДБК» стосовно будинку АДРЕСА_1 ;

-які об`єкти нерухомості передавались актом прийому передачі від ТОВ «ДБК» ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ;

-з ким ТОВ «ДБК» укладало угоди фонду фінансування будівницва за программою ТОВ «ДБК» стосовно офісних приміщень на першому поверсі у першому під`їзді будинку АДРЕСА_1 ;

-хто був інвесторами по будівництву кв. АДРЕСА_10 (а. с. 245-246 т. 4).

8 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги, змінила предмет та підставу позову (а. с. 45-50 т. 5).

16 травня 2016 року суд постановив ухвалу про витребування від ПАТ «Альфа-Банк» повну інформацію за період з 8 вересня 2006 року по 29 січня 2013 року про наявність поточних, депозитних, кредитних, карткових, електронних рахунків у гривневій та будь-якій іноземній валюті, а також інформацію про закриті рахунки та рух коштів по всіх рахунках ОСОБА_2 , зокрема по картковим рахункам відкритих 4 квітня 2011 року: НОМЕР_4 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_6 (т. 5 а. с.186-187).

5 липня 2016 року суд постановив ухвалу про залишення без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та розподіл спільної сумісної власності, у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання (а. с. 244 т. 5).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 44-47 т. 6).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2016 року, справу передано для розгляду судді Дарницького районного суду м. Києва Парамонову М.Л. (а. с. 50 т. 6).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року позовної заяви ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви (а. с. 90-91 т. 6).

29 березня 2017 року, на виконання вимог ухвали від 20 лютого 2017 року, ОСОБА_1 надала суду позовну заяву у новій редакції (т. 6 а. с. 104-110).

12 червня 2017 року від імені ОСОБА_6 , яка згідно з копією свідоцтва про смерть померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (тобто від імені померлої), до суду надійшла заява про визнання позову відповідно до змісту якої ОСОБА_6 підтвердила той факт, що кошти на придбання спірного майна надавав ОСОБА_2 (а. с.136, т. 6).

У звязку із звільненням судді ОСОБА_11 з посади, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2017 року, справу передано для розгляду судді Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М. (а. с. 148 т. 6).

Ухвалами від 6 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 та її представника адвоката Степ`юка В.С. про відвід головуючого судді по розгляду даної справи (а. с. 199, 200 т. 6).

Ухвалою від 6 грудня 2017 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову (а. с. 201-202 т. 6).

6 грудня 2017 року суд постановив ухвалу про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_6 - її спадкоємця/спадкоємців (а. с. 203 т. 6).

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін (а. с.40-43 т. 7).

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року про зупинення провадження, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 46-47, 54-55 т. 7).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. належним чином завірену копію спадкової справи 1-2017, відкриту після смерті ОСОБА_6 (а. с. 83-85 т. 7).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_6 її спадкоємця/спадкоємців (а. с. 86-87 т. 7).

Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року про зупинення провадження та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а. с.111-113 т. 7).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 липня 2019 року зупинено провадження у справі на час хвороби позивача ОСОБА_1 (а. с. 150-151 т. 7).

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 5 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Черткова І.В., на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 4 липня 2019 року, не прийнято до розгляду та повернуто заявнику (а. с.162-164 т. 7).

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 , - ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року про зупинення провадження та визнано неповаджними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали (а. с. 193-195 т. 7).

20 липня 2020 року судом постановлено ухвалу про відновлення провадження у справі (а. с. 215 т. 7).

Ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року:

- залучено до участі у справі правонаступників померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачки ОСОБА_6 її спадкоємців - ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а. с. 235-236 т. 7);

- відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - накладеного арешту ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2012 року на майно (а. с. 237-238 т. 7);

- призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні за участю сторін та третіх осіб (а. с. 239 т. 7);

- позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , що є правонаступниками ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл, залишено без руху та надати строк для усунунення недоліків (а. с. 240-241 т. 7).

2 листопада 2020 року суд постановив ухвалу про відмову у дозволі на заявлення ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по розгляду справи за її позовом (а. с. 68-70 т. 8).

9 листопада 2020 року суд постановив ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по розгляду справи за її позовом визнав необґрунтованою. Вирішення питання по відвід, передано в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суді, який не входить до складу суду (а. с.86-87 т. 8).

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. від 12 листопада 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Коренюк А.М. (а. с. 90-91 т. 8).

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року про призначення справи до розгляду, повернуто особі, яка її подала (а. с. 113-114 т. 8).

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , залишено без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року залишено без змін (а. с. 128-131 т. 8).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 5 січня 2021 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по розгляду справи за її позовом. Вирішення питання по відвід, передано в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суді, який не входить до складу суду (а. с.146-147 т. 8).

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. від 13 січня 2021 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Коренюк А.М. (а. с. 150-151 т. 8).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 9 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а. с. 162-163 т. 8).

10 лютого 2021 року суд постановив ухвалу про неприйняття до розгляду та повернув ОСОБА_1 її заяву про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а. с. 167-168 т. 8).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року у задоволенні заяви адвоката Кибало А.Я., діючого в інтересах ОСОБА_1 від 10 лютого 2021 року, про відвід головуючого судді по розгляду справи відмовлено, визнавши її необґрунтованою. Заяву ОСОБА_1 від 12 лютого 2021 року про відвід головуючого судді по розгляду справи залишено без розгляду (а. с. 198-201 т. 8).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року у задоволенні заяви адвоката Олійник О.В., діючої в інтересах ОСОБА_1 від 16 лютого 2021 року, про відвід головуючого судді по розгляду справи відмовлено, визнавшии її необґрунтованою. Заяву адвоката Кибало А.Я. від 16 лютого 2021 року про відвід головуючого судді по розгляду справи залишено без розгляду (а. с. 228-232 т. 8).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід секретаря судового засідання відмовлено, визнавши її необґрунтованою (а. с. 233-234 т. 8).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а. с. 251-252 т. 8).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_12 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , від 21 лютого 2021 року, про відвід головуючого судді по розгляду справи відмовлено, визнавшии її необґрунтованою. Вирішення питання по відвід, передано в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суді, який не входить до складу суду (а. с. 253-254 т. 8).

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Шаповалової К.В. від 24 лютого 2021 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_12 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , від 21 лютого 2021 року про відвід головуючого судді Коренюк А.М. (а. с. 2-4 т. 9).

26 лютого 2021 року від третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надійшли заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 (а. с.177-179,180-182 т. 9).

4 березня 2021 року судом постановлена ухвала, якою відмовлено у задоволенні заяв адвоката Олійник О.В., адвоката Полонського О.Ю., діючих в інтересах ОСОБА_1 , про відвід головуючого судді та секретаря судового засідання, а також заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по розгляду цієї справи та заявлено самовідвід від розгляду справи (а. с. 213-218 т. 9).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4 березня 2021 року справу передано судді Гусак О.С. (а. с. 227 т. 9).

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С. від 15 березня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті на 22 квітня 2021 року на 10 год 00 хв (т. 9, а. с. 229-230).

22 квітня 2021 року о 10 год 00 хв у судове засідання з`явилися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник відповідачів та третіх осіб: ОСОБА_5 .

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 від 21 квітня 2021 року про визнання причин неявки адвокатів, які представляють її інтереси, зокрема: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , поважними.

У судовому засіданні суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання причин неявки адвокатів поважними. Питання про відкладення у зв`язку з їх неявкою позивач не порушувала, а, навпаки, зазначила про можливість розгляду справи за їх відсутності.

До Дарницького районного суду м. Києва до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 20 квітня 2021 року про надання дозволу на проведення трансляції усіх судових засідань в мережі Інтернет на «YouTube» каналі «Судова влада України», яку вона підтримала в судовому засіданні (т. 9, а. с. 243-245).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на проведення трансляції усіх судових засідань у справі № 753/16555/13 в мережі Інтернет на «YouTube» каналі «Судова влада України» відмовлено (т. 10, а. с. 3-4).

У судовому засіданні 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про повернення до підготовчого судового засідання ( т. 10, а.с. 5-16).

Суд, дослідивши доводи позивача, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши думку відповідачів, третіх осіб, та їх представника, протокольною ухвалою у задоволенні заяви про повернення до підготовчого судового засідання відмовив (т.10, а.с. 36-39).

О 13 год 07 хв ОСОБА_1 заявила клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні у зв`язку з тим, що в неробочий час (обідню перерву) суд не може розглядати справу.

О 13 год 10 хв суд, вислухавши думку відповідачів та представника відповідачів та третіх осіб ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання про оголошення перерви, задовольнив клопотання позивача і оголосив перерву до 14 год 00 хв (т.10, а.с. 36-39).

О 13 год 53 хв та 13 год 55 хв 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала до канцелярії суду заяву про відвід судді Гусак О.С. (т. 10, а. с. 21-27) та заяву про розгляд заяви про відвід судді без її участі у зв`язку з тим, що їй стало погано і їй потрібна медична допомога, просила оголосити перерву і призначити судове засідання так, щоб вона була забезпечена представником (т. 10, а. с. 20).

О 14 год 00 хв ОСОБА_1 в судове засідання не повернулася.

Ухвалою Дарницького районного суду від 22 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва Гусак О.С. визнано необґрунтованою та відмовлено у її задоволенні (т. 10, а. с. 28-29).

Після вирішення питання про відвід судом на обговорення поставлено питання про оголошення перерви.

Відповідачі, треті особи та їх представник запечерували проти оголошення перерви, посилаючись на зловживаннями правами позивачем, затягування розгляду справи та порушення всіх розмних строків її розгляду, оскільки позов розглядається з 2011 року.

Протокольною ухвалою суду відмовлено в оголошенні перерви з тих підстав, що позивач, коли просила оголосити обідню перерву на погане самопочуття не скаржилась, доказів поважності неповернення її в судове засідання після огошення перери не надала, крім того, на початку судового засідання клопотань про відкладення рогляду справи у зв`язку з відсутністю її представників не подавала, вважала можливим розгляд справи без її представників (т.10, а.с. 36-39).

Водночас вирішуючи питання за заявою ОСОБА_1 про оголошення перерви в судовому засіданні, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

22 квітня 2021 року через канцелярію суду, дата реєстрації 10 год 15 хв, та електроною адресою, час реєстрації 10 год 16 хв, подано ОСОБА_15 заяву про залучення її до розгляду у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог. Судді вказане клопотання передано о 14 год 00 хв (т. 10, а. с. 1-2).

Протокольною ухвалою суду вказану заяву на підставі статті 222 ЦПК України залишено без розгляду у зв`язку з тим, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору можуть вступити у справу на стороні позивача до закінчення підготовчого провадження, а з листопада 2011 року до 25 серпня 2020 року (призначення розгляду справи по суті) жодного разу вказану заяву не було подано в строки, передбачені статтею 53 ЦПК України.

У судовому засіданні подано клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про долучення до матералів справи клопотання про прийняття до уваги рішення Європейського суду з прав людини щодо розумних строків розгляду справи та заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок грошового розміру понесених судових витрат разом з розпискою (т. 10, а. с. 30-35).

Протокольною ухвалою вказані заяви долучено до матеріалів справи.

Частинами першою, другою статті 210 ЦПК України встановлено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а розглянути справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Станом на час подання ОСОБА_1 позовної заяви - 2011 рік ЦПК України було встановлено строки, згідно з якими суд розглядав справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, цивільний процесуальний закон як на час подання ОСОБА_1 позовної заяви, так і станом на час її розгляду, передбачав строки рогляду справи, які вимірюються місяцями, а в окремих випадках можуть перевищувати цей строк, але не суперечити принципу розумності строків.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України, пунктом 10 частини третьої статті 2 ЦПК України закріплено принцип розгляду справи судом у розумний строк.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України», «Смірнова проти України», «Матіка проти Румунії», «Літоселітіс проти Греції» та інші).

Суд, даючи оцінку цій цивільній справі з урахуванням вимогт ЦПК України та практики ЄСПЛ щодо дотримання розумних строків її розгляду, виходить із того, що правова та фактична складність цієї справи не містить об`єктивних причин, що виправдовували б десятирічний строк її розгляду; поведінка ОСОБА_1 щодо систематичного використання нею процесуальних засобів для здійснення її захисту, зокрема збір доказів упродовж розгляду справи, неявки в судові засідання без поважних причин чи залишення зали судового засідання без попередження суду, теж не виправдовує тривалий строк розгляду справи.

Обов`язок контролю за дотриманням розумного строку розгляду справи покладено на суддю. Зокрема, частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя зобов`язаний своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Про рівень відповідальності судді з огляду на надані йому повноваження при дотриманні строків розгляду справ про адміністративні правопорушення зазначено у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення». Зокрема, у пункті 7 вказаної постанови пленуму зазначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України», «Карнаушенко проти України».

З урахуванням десятирічного строку розгляду справи, яка, як встановлено судом, не містить об`єктивних на те причин, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, зважаючи на процесуальну поведінку позивача, враховуючи наявність у справі достатніх доказів для вирішення справи по суті, доводи позивача у цьому судовому засіданні про можливість розгляду справи без її представників, суд вирішив розглядати справу по суті.

У судовому засіданні:

ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у 2006 році між ним та позивачем укладений шлюб, у 2008 році народився син, після народження сина позивач переїхала до матері, вони були молодою сім`єю і власних спільних коштів для придбання нерухомості не мали, зазначені у позові об`єкти нерухомості придбано його матір`ю за її кошти;

ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що його батько впродовж тривалого часу був директором м`ясокмбінату у Житомирі, отримував певні бонуси, мати придбала вказану у позовній заяві нерухомість за власні кошти, продавши приватний будинок у Житомирі та маючи інші власні заощадження.

представник відповідачів та третіх осіб ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечив, вказавши, що об`єкти нерухомості придбані за кошти матері, а ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 відношення до їх придбання не має;

ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позову, підтримав зазначені ним заперечення на позовну заяв та вказав, що ним із дружиною придбано 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , у законний спосіб у ОСОБА_6 .

Вивчивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази у справі, встановивши такі обставини та визначені до них правовідносини, суд дійшов до таких висновків.

У цій справі позивач, вважаючи свої права права порушеними, звернулась до суду з вимогами: про переведення прав та обов`язків покупця, визнанння об`єктів нерухомості спільною сумісною власністю, поділ майна та про визнання права власності на майно за кожним із подружжя .

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 статті 626 цього Кодексу дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у статті 627 закріплено принцип свободи договору, яка полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Судом встановлено, що 8 вересня 2006 року згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 , актовий запис № 2351, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб (т. 1, а. с. 7).

5 травня 2008 року згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , актовий запис № 1541, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_16 (т. 1, а. с. 8).

16 листопада 2012 року рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29 січня 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Таким чином, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 упродовж 2006 - 2012 років існували шлюбні відносини, під час яких народився син.

5 жовтня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_8 та земельної ділянки площею 0,0616 га (т. 2 а. с. 106).

15 серпня 2008 року між ОСОБА_6 та АКБ «Аркада» на підставі укладеного ними договору про участь ОСОБА_6 у Фонді фінансування будівництва від 15 серпня 2008 року укладено договір про уступку майнових прав, згідно з яким ОСОБА_6 набула майнові права на інвестування у 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 797 505 грн 59 коп. Згідно із вказаним договором про уступку майнових прав забудовник після введення об`єкта будівництва в експлуатацію за умови 100 % інвестування ОСОБА_6 цієї 3-кімнатної квартири передає їй цей об`єкт у власність (т. 4, а. с. 112-115).

Згідно з витягом зі списку інвесторів за підписом начальника відділу підготовки будівництва ТОВ «ДБК» ОСОБА_17 ОСОБА_6 є інвестором 3-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , у збудованому ТОВ «ДБК» будинку (т. 4, а. с. 117).

Згідно з витягом із довідки про виплату 100 % вартості квартири за підписом директора ТОВ «ДБК» ОСОБА_18 , головного бухгалтера Філоненко Т.В. ОСОБА_6 виплатила 100 % вартості за 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 797 505 грн 59 коп. (т. 4, а. с. 118).

Згідно з актом прийому-передачі квартири інвестору від 13 квітня 2009 року ОСОБА_6 сплатила 100 % вартості об`єкта інвестування, а ТОВ «ДБК» як забудовник передав їй 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (т. 4, а. с. 116).

12 червня 2009 року ОСОБА_6 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 2 червня 2009 року № 855-С/КІ (реєстрація 17 червня 2009 року у Київському міському БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, запис у реєстровій книзі № осн. 299-255 за реєстровим № 9946) видано свідоцтво про право власності серії САС № 442723 на 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

8 вересня 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу на 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , з ціною продажу квартири 960 000 грн (т. 4, а. с. 86).

8 вересня 2009 року між ТОВ «ДБК» та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 889 708 грн (т. 3, а. с. 66-68).

8, 15 вересня 2009 року згідно з платіжними дорученнями:

№ 1 ОСОБА_6 внесла на р/р АКБ «Меркурій» № 2 900 000 грн із призначенням платежу «Часткова оплата за житл. квартиру АДРЕСА_9 , зг. дог. куп.-прод. б/н від 08,08,2009р. В т.ч. ПДВ - 150000,000грн» (т. 3, а. с. 60);

№ 2 ОСОБА_6 внесла на р/р АКБ «Меркурій» № 2 250 000 грн із призначенням платежу «Остат. оплата за житл. кварт. АДРЕСА_11 зг дог. куп. прож. б.н. від 08,08,2009р. ПДВ - 41,666, 67» (т. 3, а. с. 58).

19 грудня 2008 року між ВАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 1 210 545 грн 60 коп. (т. 1, а. с. 130).

20, 25, 30, 31 грудня 2008 року згідно із заявами на переказ готівки № 793913, № 802127, № 811086, № 812521 ОСОБА_6 на р/р ВАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» перераховано 900 000 грн, 150 000 грн, 107 000 грн, 53 345 грн 60 коп. (т. 3 а. с. 53-56).

11 квітня 2013 року згідно з карткою рахунком № 361, сформованою ВАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Граніт-Інвест» ОСОБА_6 у період з 22 по 31 грудня 2018 року внесено 1 210 545 грн 60 коп (900 000 грн + 150 000 грн + 107 000 грн + 53 345 грн 60 коп.) (т. 3 а. с. 74).

20 грудня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0599 га за адресою: с/т «Ландиш», Київська область, Броварський район, с. Рожни , кадастровий номер :05:002:0277, вартістю 150 042 грн (т. 4, а. с. 2).

Документів, які б свідчили про набуття ОСОБА_6 права власності на спірний об`єкт нерухомості, зокрема, як вказує ОСОБА_1 , на офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_13 , суду не надано. Виключно у листі директора ТОВ «ДБК» ОСОБА_19 , надісланому до суду на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року, міститься інформація стосовно придбання ОСОБА_6 нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 , проте без наявності долучених копій вказаних договорів чи, принаймні, зазначення дати укладання таких договорів. Вказані відомості не дають можливості суду встановити наявність права власності ОСОБА_6 на зазначені нежитлові приміщення.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_6 :

у 2006 році продала будинок у м. Житомирі загальною площею 430 кв. м. та земельну ділянку площею 0,0616 га;

у 2008 році придбала 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , земельну ділянку площею 0,0599, інвестувала кошти у придбання 3-кімнатної кватири за адресою: АДРЕСА_4 ;

у 2009 року оформила право власності на цю 3-кімнатну кватиру (червень) та продала її, за отримані кошти у приміщенні АКБ «Меркурій» цього ж дня придбала 4-кімнатну квартиру та у приміщенні АКБ «Меркурій» частково сплатила за неї кошти 8 вересня 2009 року.

Разом із тим судом встановлено, що правовідносини щодо придбання вказаних об`єктів нерухомості виникли між ОСОБА_6 та зазначеними юридичними та фізичними особами. Згідно із наведеними довідками усі платіжні транзакції здійснювала саме ОСОБА_6 , оформлення документів на інвестування чи придбання об`єктів нерухомості здійснено за її участі та оформлені на неї. Водночас обставин, якими позивачка обгрунтовувала свої позовні вимоги щодо укладання спірних договорів, сплату коштів за участі ОСОБА_1 останньою суду не надано.

Крім того, на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 29 березня 2012 року щодо надання детальної інформації листом директора ТОВ «ДБК» ОСОБА_19 повідомлено суд, що за період з вересня 2006 року по 10 квітня 2013 року цивільно-правових відносин щодо придбання нерухомого майна (квартир, офісних приміщень) у будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ТОВ «ДБК» не існувало; договорів інвестування нерухомості, переуступки прав та інших правочинів щодо придбання, фінансування нерухомості у будинку АДРЕСА_1 ТОВ «ДБК» з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не укладав (т. 3, а. с. 63-64). На виконання ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року листом директора ТОВ «ДБК» ОСОБА_19 повідомлено суду аналогічну інформацію, а також про укладання договорів стосовно придбання ОСОБА_6 нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 (т. 5, а. с. 9-10).

Разом з тим, суд враховує пояснення відповідачів, що чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_20 займав посаду директора Житомирського м`ясокомбінату, об`єкти нерухомості інвестовані чи придбані після продажу будинку у м. Житомирі площею 430 кв. м, які узгоджуюються з іншими наведеними та оціненими в сукупності доказами, поясненнями відповідачів та третіх осіб щодо порядку оплати спірного майна.

Обставини зазначені у надісланій суду заяві ОСОБА_6 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 6, а.с. 128)) про визнання позову, що надійшла до суду 12 червня 2017 року, вже після смерті останньої, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (а. с. 136, т. 6).

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 , що вказане майно придбане ОСОБА_21 за кошти, надані їй ОСОБА_2 у період перебування його у шлюбі з ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Визначення статусу майна, набутого подружжям, встановлено Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 368, частини другої статті 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Аналогічні норми містяться у Сімейному кодексі України (далі - СК України), відповідно до положень якого майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (стаття 60 СК України); дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України); дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (стаття 69 СК України); у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує порушенням відповідачем вказаних положень СК України.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає про обставини, які суперечать одне одному. Зокрема, позивач зазначає, що у неї з ОСОБА_2 існувала спільна домовленість про намір придбати нерухоме майно за набуті у шлюбі кошти, та, водночас, вказує, що ОСОБА_2 хотів їй зробити подарунок (сюрприз) на 8 березня у виді придбання нерухомості, а також вказує, що ОСОБА_2 пронував взяти кредит на прибання для них житла.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 мали намір придбати спірне майно за їх спільні кошти, та була між ними й покійною ОСОБА_6 домовленість про те, що остання оформить договори на своє ім`я й про мету такого оформлення їх останньою на своє ім`я та суперечність наведених ОСОБА_1 тверджень, суд вважає недоведеним факт існування між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільної домовленості щодо придбання нерухомого майна за кошти, набуті ними у шлюбі та матеріальну можливість укладення спірних договорів як покупцями указаного нерухомого майна.

У запереченнях на позов ОСОБА_2 вказує, що у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться справа про поділ майна подружжя, де встановлюється наявність набутого за час шлюбу майна та визначення часток між сторонами.

Станом на час розгляду цієї справи розгляд справи про поділ майна, яка розглядається у Дніпровському районному суду м. Києва, не завершено.

Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлена можливості у справі про поділ майна обравши такий, на її думку, ефективний спосіб судового захисту порушеного права спільної сумісної власності, доводити обсяг набутого з ОСОБА_2 майна, обставини щодо розпорядження спільними коштами в інтересах чи всупереч інтересів сім`ї.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із трудовою книжкою ОСОБА_2 у період, за який придбано спірні об`єкти нерухомості та ним з ОСОБА_1 укладено шлюб, навчався в аспірантурі в НПУ ім. М.П. Драгоманова, працював за сумісництвом на посадах асистента кафедри, викладача кафедри НПУ ім. М.П. Драгоманова, начальника юридичного відділу, юрисконсульта за сумісництвом ПП «Дніпр-спецмонтаж Інвест» (т. 1, а. с. 161-164).

Відповідно довідки НПУ ім. М.П. Драгоманова від 4 січня 2012 року сума доходу ОСОБА_2 під час роботи (навчання) у період з вересня 2004 року по червень 2010 року становить 31 106 грн 98 коп. (т. 1, а. с. 165-166).

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 у період, за який придбано спірні об`єкти нерухомості та нею з ОСОБА_2 укладено шлюб, працювала за сумісництвом на посаді асистента кафедри, викладача кафедри, навчалась в аспірантурі в НПУ ім. М.П. Драгоманова (т. 1, а. с. 171-172).

Згідно з довідкою НПУ ім. М.П. Драгоманова від 4 січня 2012 року сума доходу ОСОБА_1 під час роботи (навчання) у період з лютого 2005 року по червень 2008 року становить 6 850 грн 87 коп. (т. 1, а. с. 173-174).

Суд, оцінюючи вказані докази про доходи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , враховує, що строк з моменту укладення шлюбу (8 вересня 2006 року) по дати інвестування чи придбання об`єктів нерухомості станосить близько 2 років.

Надані позивачем суду інші докази, зокрема виписки з особових рахунків у банках ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , квитанції про оплату комунальних послуг ОСОБА_6 та ін., не свідчать про те, що ОСОБА_2 з моменту укладення шлюбу з ОСОБА_1 передавались будь-які кошти ОСОБА_6 , в тому числі за придбання об`єктів нерухомості.

Отже, позивач не надала доказів в огрунтування тих обставин, що вони з ОСОБА_2 були покупцями спірного майна, здійснювали оплату зазначеної вартості цього майна за указаними договорами за рахунок набутих ними у шлюбі коштів, та не спростувала передбачену статтею 655 ЦК України презюмцію про те, що предмет договору належав продавцю та перейшов у власність покупця, та покупець сплатив ціну за власний рахунок, та інше не було передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Щодо позовних вимог про визнання права власності за позивачкою та ОСОБА_2 суд приймає до уваги передбачені законом підстави й порядок визнання права власності на майно.

При цьому суд виходить із того, що за змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, тобто саме власник майна може заявити у судовому порядку такі вимоги.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не навела обставин та підстав для визнання за нею та ОСОБА_2 права власності на спірне майно в контексті зазначених вимог чинного законодаства про те, що у неї та ОСОБА_2 є підстави для захисту права власності в судовому порядку та про наявність у них підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

У зв`язку з недоведенністю та необгрунтованністю позовних вимог про наявність права власності на спірне майно, відсутні підстави для задоволення похідних позовних вимог ОСОБА_1 про його поділ між нею та ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , що є правонаступниками ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 368, 372, 392, 655 ЦК України, ст. ст. 60, 63, 69, 70 СК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , що є правонаступниками ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 5 травня 2021 року.

Суддя Гусак О.С.