Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2081/19

20 квітня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретарів - Нагорняк Г.М., Кушнірчук М.Д.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

його представника, адвоката - Куцого О.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином.

Просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь 66285 грн. 51 коп. матеріальної шкоди, 50000 грн. моральної шкоди та 4200 грн. витрат пов`язаних з проведенням будівельно-технічної експертизи, а всього разом 120485 грн. 51 коп.

08.04.2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив з підстав наведених у ній стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь 79042 грн. 51 коп. матеріальної шкоди, 50000 грн. моральної шкоди та 4200 грн. витрат пов`язаних з проведенням будівельно-технічної експертизи, а всього разом 133242 грн. 51 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги з урахуванням заяви про їх уточнення підтримав з підстав, наведених у них та просив задоволити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та заперечили щодо їх задоволення. Також ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні вимог позивача у зв`язку з їх безпідставністю з мотивів наведених у ньому.

Вислухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.05.2019 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 , тобто відповідача по даній цивільній справі, про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.356, ч.2 ст.125 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнено його від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.356, ч.2 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000158 від 09.03.2016 року та кримінальне провадження №0000168 від 12.03.2016 року відносно нього закрито.

Крім того, даною ухвалою залишено без розгляду цивільні позови потерпілого (позивача по даній справі) ОСОБА_1 до обвинуваченого ОСОБА_2 , зокрема про стягнення 64584 грн. матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди та 4200 витрат пов`язаних з проведенням будівельно-технічної експертизи у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ст.356 КК України, а також стягнення з ОСОБА_2 1701 грн. 51 коп. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди, у зв`язку із вчиненням останнім злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Разом з тим, у вказаній ухвалі судом встановлено, що ОСОБА_2 вирішивши демонтувати підсобне приміщення (підвал), яке є власністю ОСОБА_1 і знаходиться по АДРЕСА_1 , на межі церкви та господарства останнього, 08.03.2016 року близько 10 год. 00 хв., самовільно, всупереч встановленому законом порядку, без узгодження з будь-якими державними установами, знаючи, що власником даного підсобного приміщення (підвалу) є ОСОБА_1 , свідомо розуміючи, що останній проти будь-яких дій відносно свого майна, без оформлення відповідної документації, усно домовившись із невстановленою слідством особою про демонтаж та продаж вказаної будівлі за грошові кошти в сумі 2000 грн., демонтував зазначене приміщення за допомогою автомобілів марки «ЗІЛ-133» та «Камаз», під керуванням невстановлених досудовим розслідуванням осіб, реєстраційні номери автомобілів марки «ЗІЛ-133» та «Камаз» досудовим розслідуванням також не встановлено.

В подальшому ОСОБА_2 продав будівельні матеріали, які одержані внаслідок руйнування підсобного приміщення (підвалу), що належало на праві приватної власності ОСОБА_1 . Вирученими від продажу коштами розпорядився на власний розсуд.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_2 потерпілому (позивачу) ОСОБА_1 було завдано матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта №281016 від 28.10.2016 року становить 64584,00 грн.

Також, 12.03.2016 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 спільно із своїм сином ОСОБА_3 приїхали до будинку АДРЕСА_1 для огляду прилеглої території та виконання господарських робіт. Близько 12 год. 00 хв. цього ж дня, ОСОБА_1 перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 за вказаною вище адресою, побачив як до території під`їжджає трактор за кермом якого знаходився ОСОБА_2 , з яким у нього існують неприязні відносини, через конфліктні ситуації щодо використання земельної ділянки. У свою чергу ОСОБА_1 ставши на межі своєї земельної ділянки заборонив останньому на неї заїжджати, що викликало виникнення нової конфліктної ситуації на побутовому грунті, яка супроводжувалась сваркою між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З`ясовано також, що в ході сварки ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я ОСОБА_1 , схопив останнього за праву руку, яку викрутив за спину внаслідок чого потерпілий відчув фізичну біль.

Продовжуючи свої умисні дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_1 - ОСОБА_2 умисно наніс потерпілому серію ударів кулаком руки в область потиличної ділянки голови, після чого пішов з місця вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілий ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та синця потиличної ділянки, які у відповідності до висновку експерта №80 від 28.03.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Наведені обставини підтверджуються ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.05.2019 року, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.4-6).

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч.2 даної статті, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зі змісту ч.1 ст.1166 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Наявність матеріальної шкоди характеризується зафіксованими документально втратами майнових чи немайнових благ, які мають певну економічну цінність та виражаються в грошовому еквіваленті.

Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку експерта №281016 від 28.10.2016 року будівельно-технічної експертизи, яка була проведена згідно постанови слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Дроніва І.М., тобто складеного під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, матеріальна шкода, завдана ОСОБА_1 внаслідок руйнування підвального приміщення (підвалу), що знаходився в АДРЕСА_1 та належав останньому на праві приватної власності, на момент вчинення злочину, а саме станом на 08.03.2016 року, становила 64584 грн. 00 коп. (а.с.10-16).

Разом з тим, ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської областівід 23.07.2020 року задоволено клопотання представника відповідача та призначено по даній справі судову будівельно-технічну експертизу з метою визначення розміру матеріальної шкоди внаслідок руйнування зазначеного підвального приміщення.

Згідно висновку №003/02-2021 судової будівельно-технічної експертизи від 08.02.2021 року, вартість робіт і будівельних матеріалів (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень спричинених внаслідок руйнування підвального приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 , станом на час проведення експертизи, становила - 77341,00 (сімдесят сім тисяч триста сорок один) гривень, з врахуванням: а) того, що згідно рішення Цуцилівської сільської ради №14 від 08.02.2003 року було вирішено існуючу будівлю підвального приміщення демонтувати; б) робіт і будівельних матеріалів підвального приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 , які були залишені на місці його руйнування (а.с.163-171).

Беручи до уваги встановлену даним висновком експерта вартість руйнування підвального приміщення, 08.04.2021 року позивачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача на його користь 77341 грн. 00 коп. завданої матеріальної шкоди, а також заявлені раніше 1701 грн. 51 коп. витрат на лікування у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, 50000 грн. моральної шкоди та 4200 грн. витрат пов`язаних з проведенням будівельно-технічної експертизи, а всього разом 133242 грн. 51 коп.

В судовому засідання представник відповідача заперечив щодо прийняття заяви ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, мотивуючи тим, що вона подана із пропуском строку, визначеного ст.49 ЦПК України.

З даного приводу суд зазначає, що згідно п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до абз.2 ч.4 ст.49 ЦПК України, зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Виходячи із змісту даної норми, суд вважає, що заяву позивача про уточнення позовних вимог слід прийняти до розгляду, оскільки ОСОБА_1 на момент звернення до суду з даним позовом була невідома встановлена висновком експерта від 08.02.2021 року вартість руйнування підвального приміщення, і відповідно він не міг заявити про її стягнення до закінчення підготовчого засідання по справі.

Також, як встановлено в ході судового розгляду, в результаті спричинених ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 змушений був звертатись до медичних закладів, в зв`язку з чим поніс матеріальні витрати в розмірі 1701 грн. 51 коп., що підтверджується відповідними квитанціями, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.8).

Крім того, під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_2 , була проведена будівельно-технічна експертиза, висновок експерта №281016 від 28.10.2016 року, яка оплачена позивачем по даній справі ОСОБА_1 в сумі 4200 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №201016 від 20.10.2016 року (а.с.7).

На переконання суду, встановлені обставини не спростовані відповідачем по справі і у суду немає обгрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 з урахуванням заяви про їх уточнення підлягають до задоволення, зокрема щодо стягнення з відповідача на користь позивача 79042 грн. 51 коп. матеріальної шкоди та 4200 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з проведенням будівельно-технічної експертизи.

Що стосується доводів позивача ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 в його користь 50000 грн. моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні, кримінальним правопорушенням у якому він був потерпілим йому було завдано моральної (немайнової) шкоди, яка полягала у моральних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із спричиненням тілесних ушкоджень та у зв`язку із знищенням та пошкодженням його майна (пивниці). Зокрема вказує, що в нього погіршилось самопочуття, він вимушений був звертатись в лікувальний заклад та вживати відповідні медичні препарати, проходивши медичне лікування. Всі ці та інші обставини змусили позивача, як він стверджує, змінити звичний ритм життя та переживати душевні страждання у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача ОСОБА_2 .

Ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У силу ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як слідує із роз`яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 року за №4 (із наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У відповідності до роз`яснень п.5 та п.9 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Беручи до уваги раніше наведені документальні докази, висновки суду про винність відповідача, суд вважає, що діями відповідача заподіяно моральну шкоду позивачу внаслідок чого він переніс моральні страждання, а саме: позивач змушений був звертатися для захисту своїх порушених прав та інтересів в різні державні інстанції, переживав за втрату свого майна та ймовірного погіршення стану здоров`я.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача, характер та обсяг його страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, ступінь вини відповідача та його матеріальний стан, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає за можливе позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Суд, беручи до уваги роз`яснення п.9 Постанови №4 від 31.03.1995 р. Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позовних вимог, вважає, що достатньою грошовою компенсацією для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу порушенням його майнового права з боку відповідача ОСОБА_2 , є грошова сума у розмірі 3000 грн. та вважає її достатньою для отримання ОСОБА_1 відповідної сатисфакції, а не збагачення за рахунок відповідача.

В решті вимог позову ОСОБА_1 , на переконання суду, слід відмовити.

Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин позивач у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 1816 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст.1-13, 17, 18, 49, 76-82, 89, 141, 242, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_3 , 79042грн. 51 коп. заподіяних матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_3 , 3000грн. 00 коп. спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_3 , 4200 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з проведенням будівельно-технічної експертизи, згідно висновку експерта №281016 від 28.10.2016 року.

В решта вимог позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 в користь держави 1816 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 30.04.2021 року.