Єдиний унікальний номер 264/4104/20
Номер провадження 22-ц/804/1277/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Лопатіної М.Ю., Пономарьової О.М.,

секретар судового засідання Сікора М.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Затворницька Олена Миколаївна,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Маріупольгаз»,

представник відповідача - Сіньков Вадим Геннадійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Маріупольгаз» на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Пустовойт Т.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольгаз» в особі комісії оператора ГРМ з розгляду актів про порушення - про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Маріупольгаз» (далі за текстом - ПАТ «Маріупольгаз») про захист прав споживачів, за яким просила визнати незаконними та скасувати рішення комісії ПАТ «Маріупольгаз» від 10.06.2020 року з розгляду акту про порушення №08/338-19 від 17.12.2019 року, оформленого протоколом розгляду порушення, відповідно до якого було задоволено акт про порушення та проведено донарахування об`єму та вартості не облікованого природного газу ОСОБА_1 , за період з 17.12.2018 року по 17.12.2019 року у сумі 124014,90 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 , і вона є споживачем природного газу. За адресою її мешкання працівником ПАТ «Маріупольгаз» був встановлений побутовий газовий лічильник типу G-4 «Самгаз», заводський №2379545. Зазначений лічильник у 2017 році був перевірений метрологічною службою ПАТ «Маріупольгаз» та визнаний придатним до експлуатації. З цього часу зауважень щодо стану лічильника у працівників ПАТ «Маріупольгаз» не було, позивачем проводились своєчасні сплати за користування природним газом згідно показань лічильника, заборгованість відсутня. 17.12.2019 року працівниками відповідача був складений акт про порушення №08/238-19, яким було встановлено, начебто, порушення нею Кодексу газорозподільних систем, а саме: «несанкціоноване втручання в роботу лічильника. На передньому повзунку вхідного патрубку присутні сліди клею». 19.12.2019 року проведено експертизу, в результаті якої зазначено, що на передньому повзунку вхідного патрубку присутні сліди клейкої речовини, механічні пошкодження відсутні, лічильник герметичний, заводські пломби та перевірочне тавро ціле, лічильний механізм цілий, втрати тиску не перевищує 200Па. Несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника газу проведено шляхом прихованих заходів, на передньому повзунку вимірювального механізму присутні сліди клейкої речовини, що свідчить про застосування заходів втручання в роботу механізму за допомогою приклеювання невідомого предмету на повзунок, що дає можливість зупинки лічильного механізму шляхом направленої дії постійного магнітного поля.

Державним підприємством «Донецький науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 19.12.2019 року була видана довідка №28/1/М/794Д про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника газу побутового тип G-4 «Самгаз», №2379545, оскільки зовнішній вигляд не відповідає вимогам НД (без конкретної вказівки на невідповідність). За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам Р-50-071-98 п.6.4. Згідно з протоколом від 10.06.2020 року комісія ПАТ «Маріупольгаз», розглянувши акт про порушення від 17.12.2019 року №08/338-19, прийшли до висновку, що порушення, зазначені в акті є несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ та акт задовольнили повністю. У відповідності до п.1 гл.3 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем вирішено було провести донарахування необлікованих обсягів природного газу за межовими об`ємами споживання за період з 17.12.2018 року по 17.12.2019 року на суму 124014,90 грн. Разом з тим, позивач зазначає, що проведеною експертизою перевірено роботу ЗВТ, лічильник газу є працюючим, лічильний механізм не пошкоджений, засобів або приладдя, що впливає на роботу лічильника не виявлено, заводське тавро ціле. Посилаючись на вимоги чинного законодавства вважала, що рішення комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом розгляду порушення від 17.12.2019 року, про донарахування неврахованих об`ємів природного газу у сумі 124014,90 грн. є незаконним та таким що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено наявності складових умов несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника прихованим способом. Виходячи з наведеного, позивач просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути на її користь з відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 6200 грн.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ « Маріупольгаз», в особі комісії оператора ГРМ з розгляду актів про порушення, про захист прав споживачів задоволені частково. Визнаний незаконним та скасований Протокол розгляду порушення від 10.06.2020 року, складений комісією ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» за результатами розгляду акту про порушення №08/338-19 від 17.12.2019 року.

Стягнуто з ПАТ «Маріупольгаз» на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 2500,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «Маріупольгаз» судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь держави.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач ПАТ «Маріупольгаз» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки акт про порушення позивачем правил споживання природного газу є правомірним. Так, відповідачем належно і обґрунтовано встановлена наявність ознак несанкціонованого втручання споживачем в роботу лічильника природного газу - стороння клейка речовина в лічильнику, яка не передбачена конструкцією, і яка не могла попасти в нього ніяким іншим шляхом, крім як через приховані заходи позивача. Всі дії, пов`язані з виявленням порушення, проведенням експертизи, складанням акту і нарахуванням вартості неоплаченого, але поставленого природного газу, виконані ПАТ «Маріупольгаз» з дотриманням усіх вимог законодавства.

Висновок суду про те, що відповідач не довів, що мінімальний поріг спрацювання магнітного індикатору був достатнім для зміни допустимої похибки лічильника, свідчить про те, що судом неповно встановлені усі обставини справи, оскільки конструкція лічильнику газу позивача взагалі не передбачає такого індикатору.

Судом невірно застосовані норми матеріального права, які не мають відношення до даного спору. Так, суд посилався на норми, що регулюють порядок перевірки лічильників газу, в той час, як необхідно було керуватися Законом України « Про ринок природного газу», що регулює питання несанкціонованого відбору природного газу.

Представник позивача ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, просила рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача - без задоволення. Вказує, що судом правильно і повно встановлені обставини справи, при цьому посилається на обставини, встановлені судовим рішенням.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Затворницька О.М. до суду не явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача письмово заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.

Відмовляючи у задоволені клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія зауважує на таке.

Відповідно до частини 1,2 статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Представником позивача колегії суддів не надано жодних підтверджень обставин, у зв`язку з якими вона просить відкласти розгляд справи, тому оцінити поважність таких причин немає можливості.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом 24 січня 2018 року у справі№ 907/425/16 .

Представник позивача скористався своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу, в якій детально виклав свою правову позицію, апеляційній суд, у свою чергу, відповідно до ч.1. ст. 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, відповідно до статті 372 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав, які б свідчили про неможливість розгляду справи у даному судовому засіданні, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання адвоката Затворницької О.М..

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ПАТ «Маріупольгаз» Сінькова В.Г., який підтримав і просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем природного газу, що надається ПАТ «Маріупольгаз», відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 . За адресою місця її проживання встановлений побутовий газовий лічильник типу G-4 «Самгаз», заводський №2379545, встановлені пломби.

Придатність вказаного лічильника до експлуатації була визнана метрологічною службою ПАТ «Маріупольгаз» у 2017 році.

Такі обставини ніхто не оспорює.

Відповідно до акту про порушення від 17.12.2019 року №08/338-19, складеного працівниками ПАТ «Маріупольгаз», за участю позивача, за адресою: м.Маріуполь, вул.Жигулівська, 112, встановлені порушення, а саме: «Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме залишки слідів клею на повзунці вхідного патрубку». Вказаний акт підписаний позивачем особисто, зауважень не зазначено. Про дату, час та місце проведення експертизи повідомлена.(а.с.27).

Лічильник демонтовано на експертизу, запаковано в пакунок з пломбою, що підтверджено актом-протоколом про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №08/338-19 від 17.12.2019 року (а.с.28).

Згідно із актом експертизи лічильника газу №08/338-19 від 19.12.2019 року, складеним комісією ПАТ «Маріупольгаз», встановлено порушення: «На передньому повзунку вимірюваного механізму присутні сліди клейкої речовини. Заводські пломби та перевірочні тавра цілі, лічильний механізм цілий, втрата тиску не перевищує 200Па, лічильник герметичний, похибка лічильника за обсягом витрати газу 0.2». Висновки комісії: «несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника газу виконане шляхом прихованих заходів, а саме на передньому повзунку вимірювального механізму присутні сліди скліючої речовини, не передбаченої конструкцією лічильника газу, що свідчить про застосування заходів втручання в роботу лічильника за допомогою приклеювання невідомого предмету на повзунок, що давало можливість зупинки лічильного механізму шляхом направленої дії постійного магнітного поля». Проводилась відеофіксація експертизи. Вказана експертиза проводилась у відсутності ОСОБА_1 , оскільки остання на її проведення не прибула. (а.с.29)

19.12.2019 року Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» була видана довідка №28/1/М/794Д про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильника газу побутового тип G-4 «Самгаз» №2379545. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам Р-50-071-98 п.6.4. Підстави для визнання ЗВТ непридатним зовнішній вигляд не відповідає вимогам НД. (а.с.6)

10.06.2020 року відбулося засідання комісії ПАТ «Маріупольгаз», в присутності представника ОСОБА_1 - адвоката Затворницької О.М., про що було складено протокол розгляду порушення від 10.06.2020 року, відповідно до якого акт про порушення від 17.12.2019 року за №08/338-19 задоволено повністю. Відповідно до п.п.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, порушення, зафіксовані в акті порушень №08/338-19, є несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Відповідно до п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем проведено донарахування не облікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 17.12.2018 року по 17.12.2019 року у розмірі 14663,34 м3, у сумі 124014,90 грн., які підлягають оплаті на користь ПАТ «Маріупольгаз». (а.с.34)

Згідно письмових зауважень представника ОСОБА_1 - адвоката Затворницької О.М., зазначено, що з протоколом розгляду порушення не згодні; акт обстеження житлових умов, як на дату виявлення порушення, так і на час складення протоколу, не складався; кількість опалювальних приладів визначено невірно; опалювальна площа визначена невірно; не відняті фактично сплачені суми за споживання газу.

При вирішенні спору суд першої інстанції керувався наступними нормами права.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунікаційних послуг 30.09.2015 року №2494 (далі КГС), договір на приєднання до газорозподільної системи/договір на приєднання це письмова угода між оператором газорозподільної системи та замовником послуги з приєднання, яка укладається відповідно до вимог розділу V та за формою, наведеною в цьому Кодексі, визначає їх правовідносини під час виконання приєднання об`єкта замовника до газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно із приписами пунктів 1 та 7 глави 9 розділу X КГС газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення.

Розрахунок не облікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу XI КГС газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1 та 2 глави 5 розділу XI КГС газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.

При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акту-розрахунку враховується, зокрема, таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу не облікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акту про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду не облікованого природного газу.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Аналіз наведених норм КГС дає підстави для висновку, що наслідком несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника прихованим способом та нарахування суми збитків має бути беззаперечне встановлення обставин самовільного втручання особою в роботу газового лічильника, що призвело внаслідок таких дій до споживання не облікованого об`єму природного газу.

Отже, підставами для покладення на споживача газу відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, є сукупність складових умов, які полягають у такому: самовільне несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника; витрати (споживання) не облікованого об`єму природного газу.

Пунктом 4 глави 1 розділу 1 КГС визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Факт втручання споживача в роботу приладів обліку, у разі невизнання цього споживачем, обов`язково має бути підтверджений експертизою. Така правова позиція викладена 11.07.2018 року Верховним Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справа №336/6535/16-ц.

Зі справи вбачається, що висновком експертизи лічильника газу №08/338-19 від 19.12.2019 року, встановлено наявність несанкціонованого втручання в конструкцію лічильника газу виконане шляхом прихованих заходів, а саме: на передньому повзунку вимірювального механізму присутні сліди клейкої речовини, не передбаченої конструкцією лічильника газу, що свідчить про застосування заходів втручання в роботу лічильника за допомогою приклеювання невідомого предмету на повзунок, що давало можливість зупинки лічильного механізму шляхом направленої дії постійного магнітного поля».

Між тим, беззаперечних підтверджень такого втручання відповідачем не встановлено.

Судом перевірялися доводи заперечень відповідача. Так, був допитаний у якості свідка ОСОБА_2 - начальник служби ПАТ «Маріупольгаз». Він пояснив, що 17.12.2019 року працівниками ПАТ «Маріупольгаз» при перевірці лічильника газу за адресою - АДРЕСА_1 , виявлене порушення, а саме в середині лічильника знайдені залишки клейкої речовини. Конструкція лічильника не передбачає наявності клею, така речовина сама по собі в ньому утвориться не може. А при піднесенні магніту газ поставляється, проте лічильником не враховується. Під час повірки вказане порушення встановити неможливо. Лише після демонтажу лічильника вказане побачив співробітник, посвітивши ліхтариком. Дослідження цієї речовини не проводилось. У 2017 року вищевказаний лічильник знімався на перевірку, зауважень не було. При перевірці у 2019 році дійсно усі пломби були на місці, їх пошкоджень виявлено не було. Наявність сторонньої речовини у лічильнику не впливає на його роботу, лише при застосуванні магніту лічильник зупиняється. Підставою для перевірки за вищевказаною адресою стало зростання споживання об`єму газу (в два рази) з грудня 2019 року.

Свідок ОСОБА_3 - начальник відділу безпеки ПАТ «Маріупольгаз», більше року є членом комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду актів про порушення. Свідок пояснив, що 19.12.2019 року приймав участь в проведенні експертизи вищевказаного лічильника газу, під час якої були виявлені сліди клею на повзунці вхідного патрубку, це вказує на застосування стороннього предмету (металічного), без якого робота лічильника продовжується у встановленому порядку, і газ поставляється, проте лічильником не враховується. Яким саме чином клей потрапив у лічильник встановлено не було, проте сам по собі він там утворитись не може. Пломби, механізм та герметичність лічильника пошкодженні не були. Його думка щодо застосування стороннього предмета та механізму впливання ним на клейку речовину є припущенням.

Суд перевірив матеріали справи, врахував, що підставами для покладення на споживача газу відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, є сукупність складових умов, які полягають у такому: самовільне несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника; витрати (споживання) не облікованого об`єму природного газу.

Пунктом 4 глави 1 розділу 1 КГС визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Разом із тим, відповідачем взагалі не було з`ясовано та зазначено в чому саме полягає несанкціоноване приховане втручання в роботу лічильника газу та чи дійсно внаслідок виявлених ушкоджень споживання природного газу лічильником не обліковується або викривляються дані про облік природного газу.

В акті про порушення №08/338-19 від 19.12.2019 року, складеному працівниками ПАТ «Маріупольгаз», зазначено, що лічильник газу герметичний, не пошкоджений, пломби і тавра цілі.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом зазначено, і з цим не погодитися неможливо, що за загальним правилом, у справах, де захисту підлягають права споживачів, обов`язок доведення правомірності своїх дій покладений на виконавця послуг, до яких і відноситься Оператор ГРМ, який здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Отже, обов`язок доведення наявності складових умов несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника прихованим способом у даній справі покладений саме на відповідача ПАТ «Маріупольгаз».

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що Пат «Маріупольгаз» не органом, на який законом покладено обов`язок встановлювати винні дії споживача в такому випадку, не є переконливими, суперечать основним засадам цивільного судочинства - принципу змагальності, а також вищенаведеним нормам Кодексу газорозподільних систем.

І саме у відповідності до положень статті 89 ЦПК України, суд першої інстанції вважав, що відповідачем не доведено складу цивільного правопорушення в діях позивача, а висновки комісії від 10.06.2020 року по суті є припущенням.

Твердження відповідача, що факт несанкціонованого споживання газу в більшої кількості, ніж обліковано лічильником, підтверджується даними про фактичне використання позивачем природного газу, також зводяться до припущень, крім того, з даних ПАТ «Маріупольгаз» вбачається, що позивачем більший об`єм газу використовувався взимку, восени і весною, а влітку - об`єм газу зменшувався. (а.с.33).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення вимог позивача про захист прав споживачів та про наявність підстав для скасування рішення комісії по розгляду порушень.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що суд невірно посилався на норми Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», в той час, як повинно керуватися нормами Закону України «Про ринок природного газу», Однак цей Закон визначає загальні правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу. Отже, судом вирішено спір правильно, у відповідності до положень норм Кодексу газорозподільних систем, і аналіз суду першої інстанції норм вищевказаного закону про метрологічну діяльність, навіть з посиланням на роботу магнітного індикатора, якого немає в лічильнику позивача, не привів до неправильних висновків, не вплинув на обґрунтованість рішення суду, тому не може бути підставою для скасування оскарженого рішення.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача на незаконність судового рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального права, не є слушними, суперечать змісту оскарженого рішення, з якого вбачається, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, в тому числі показам свідків відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги аналогічні поясненням представника відповідача в суді першої інстанції. Обставини, на які він посилається у скарзі, були предметом перевірки суду, їм надана відповідна мотивована правова оцінка. Твердження відповідача в апеляційній скарзі зводяться до незгоди із висновками суду щодо оцінки доказів, зокрема, пояснень свідків, однак обставин, встановлених судом, не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскарженого рішення, і на висновки суду не впливають, тому в їх задоволенні належить відмовити на підставі статті 375 ЦПК України.

Керуючись ст.374, 367, 375, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Маріупольгаз» залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 05 травня 2021 року.

Судді Є.Є. Мальцева

М.Ю. Лопатіна

О.М. Пономарьова