Справа № 189/186/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.04.2021 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Єдаменко І. В., за участю секретаря судового засідання Котляревської А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким просила стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 кошти на утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років. Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в заявниці народилася дитина ОСОБА_3 . Батьком дитини записано відповідача, шлюб з яким заявниця не укладала, проте своє батьківство відносно зазначеної дитини відповідач визнав, поданням відповідної заяви до Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро), актовий запис № 371. ОСОБА_1 з відповідачем не проживає однією сім`єю, вона з дитиною мешкає у своїх батьків, за вказаною в заяві адресою. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню дитину. Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково.

Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, погодився про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 , кошти на утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але проти вимоги про стягнення з нього суми не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення дитиною - ОСОБА_3 трьох років заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 04.03.2020 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 371 (копія свідоцтва, а. с. 5). Позивач та відповідач шлюб не укладали, проте батьком дитини записано відповідача, згідно поданої ним заяви до відділу ДРАЦС. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що в теперішній час дитина проживає з позивачкою, знаходиться на утриманні позивачки, батько позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнає повністю.

Враховуючи добровільну позицію сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та необхідність стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Разом із тим, позивачкою заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 кошти на утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років. В заяві від 13.04.2021 року відповідач частково погоджується з вимогами в цій частині позову, проте повідомив про невизнання вимог в частині стягнення з нього суми не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення дитиною - ОСОБА_3 трьох років. В частині стягнення 1/6 частини його заробітку відповідач погодився з вимогами, вважав їх обґрунтованими.

Враховуючи доводи позивача та відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення коштів на утримання позивача з огляду на наступне.

За умовами ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. ст. 84, 86 та 88 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з заяви відповідача, останній висловив свою згоду на надання матеріальної допомоги позивачу в розмірі 1/6 частини його заробітку. Однак, суд погоджується з доводами відповідача про безпідставність вимог в частині стягнення з нього суми не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення дитиною - ОСОБА_3 трьох років.

Так, діючим законодавством не передбачено мінімального розміру аліментів на утримання жінки ( дружини, особи з якою склалися фактичні шлюбні відносини). Однак обов`язковою умовою визначення суми матеріальної допомоги відповідно до ст 84 СК України є можливість надання такої допомоги, яка доказується(спростовується) у судовому порядку.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів можливості здійснення відповідачем матеріальної допомоги не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте можливість надання матеріальної допомоги в розмірі 1/6 частини заробітку відповідачем не заперечувалась.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного.

Враховуючи те, що позивач на момент звернення до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 гривень з урахуванням часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією ООН про права дитини, ст. ст. 180-182, 191 СК України, ст. ст. 7, 8, 10, 12, 18, 77, 81, 247, 259, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви 16.02.2021 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 кошти на утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви 16.02.2021 року до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 908,00 грн. (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя І.В. Єдаменко