КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/8815/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7426/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гребнєва Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Шевчука А.В., по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» на бездіяльність приватного виконавця, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. щодо відмови у скасуванні арешту коштів на банківському рахунку, що належить ОСОБА_1 та надходять на вказаний рахунок від ПАТ «Донецькоблгаз», у якій просив визнати неправомірною таку бездіяльність та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. скасувати арешт грошових коштів на картковому рахунку номер № НОМЕР_1 в АТ «Державний ощадний банк України», що належать ОСОБА_1 та надходять (зараховуються) на вказаний банківський рахунок від ПАТ «Донецькоблгаз» як його заробітна плата (а.с. 1-3).

В обґрунтування скарги зазначав, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. знаходиться відкрите щодо нього, як боржника, виконавче провадження № 61315322 по примусовому виконанню виконавчого листа № 6/756/12/13, виданого 24 травня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» коштів, а також виконавче провадження № 61315525 по примусовому виконанню виконавчого листа № 488/1134/13-ц, виданого 15 травня 2015 року Карабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» коштів.

Зазначав, що на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. від 16 березня 2020 року з його заробітної плати, яку він отримує в ПАТ «Донецькоблгаз», за місцем роботи бухгалтерією здійснюється утримання 20% його зарплати. Крім того, з його заробітної плати також утримується 20 % на підставі постанови Краматорського відділу ВДВС у виконавчому провадженні № 53161032 (по виконавчому листу № 488/836/2013 від 24 листопада 2014 року).

При цьому, 22 червня 2020 року ОСОБА_1 виявив, що його картковий (зарплатний) рахунок заблокований на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. про арешт коштів боржника від 24 лютого 2020 року по виконанню виконавчого листа № 6/756/12/13 від 24 травня 2013 року та виконавчого листа № 488/1134/13-ц від 15 травня 2015 року в межах суми 1 429 955,53 грн.

13 липня 2020 року на заяву, адресовану приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Літвиненку О.В. про скасування арешту коштів з зарплатного рахунку, отримав відмову у скасуванні арешту. Вважає таку бездіяльність приватного виконавця протиправною, оскільки виконавець не виконав свій обов`язок скасувати арешт коштів заробітної плати на банківському рахунку для виплати заробітної плати, на які не дозволяється звертати стягнення. Звертав увагу на те, що після проведення бухгалтерією підприємства утримань у розмірі 40 % з його заробітної плати по виконавчим провадженням, залишок заробітної плати перераховується на його картковий рахунок (зарплатний).

Представник ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» Мельничук І.В. подала письмові пояснення, у яких заперечила проти задоволення скарги, вказуючи, що рахунок боржника, на який накладено арешт, не є рахунком із спеціальним режимом використання, а його використання не обмежується нарахуванням заробітної плати. Також звертала увагу на те, що скаржником пропущено строки подання скарги (а.с. 41-43).

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року вказану скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірною, в межах предмету скарги, бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. щодо залишення арешту на картковий рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ «Державний ощадний банк» на ім`я ОСОБА_1 для зарахування заробітної плати. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою, на картковому рахунку НОМЕР_1 відкритого в АТ «Державний ощадний банк» на ім`я ОСОБА_1 для зарахування заробітної плати (а.с. 188-192).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 16 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу та у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі (а.с. 197-199).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що приватними виконавцем не зверталося стягнення на кошти, визначені ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», на які не може бути звернено стягнення. Посилаючись на практику Верховного Суду у справах № 756/1927/16-ц, № 755/14912/19, № 905/361/19 вказував, що рахунок, який використовується для зберігання коштів для виплати заробітної плати не є рахунком зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Зазначав, що діяв у рамках Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а суд першої інстанції помилково дійшов висновку про протиправність дій приватного виконавця.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Міхо К.В. зазначив, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою (а.с. 212-217).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Міхо К.В. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи в судове засідання не з`явилися, проте, були сповіщені належним чином, про що у справі наявні докази. Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. був сповіщений телефонограмою та повідомленням завчасно на зазначену ним адресу електронної пошти із забезпеченням фіксації такого повідомлення. ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» було сповіщено 12 квітня 2021 року повідомленням на зазначену ним адресу електронної пошти (а.с. 207-211).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком О.В. неправомірно відмовлено ОСОБА_1 у скасуванні арешту коштів, які знаходяться на його картковому рахунку, відкритому виключно для виплати заробітної плати, у зв`язку з чим боржник позбавлений можливості використовувати зароблені кошти заробітної платні для забезпечення засобів до існування, які фактично повністю заблоковані навіть після здійснених утримань, в той час коли приватним виконавцем не здійснюється зараховування коштів з вказаного рахунку в погашення заборгованості.

Колегія суддів погодилась з такими висновками суду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. знаходяться відкриті щодо боржника ОСОБА_1 виконавчі провадження, які об`єднані у зведене виконавче провадження № 61321145:

- № 61315322 по примусовому виконанню виконавчого листа № 6/756/12/13, виданого 24 травня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» коштів;

- № 61315525 по примусовому виконанню виконавчого листа № 488/1134/13-ц, виданого 15 травня 2015 року Карабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» коштів (а.с. 66, 71-72, 93, 96-97).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. від 06 лютого 2019 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у ПАТ «Донецькоблгаз», шляхом здійснення відрахувань із доходів боржника у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу (а.с. 139-140).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. від 24 лютого 2020 року у виконавчому провадженні № 61315525 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , які знаходяться на відкритих рахунках, а також які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту т/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 1 429 955,53 грн. (а.с. 111-112).

16 березня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , який отримує дохід у ПАТ «Донецькоблгаз», шляхом здійснення відрахувань із доходів боржника у розмірі 20 % до повного погашення загальної суми боргу (а.с. 143-144).

Згідно з довідкою АТ «Державний ощадний банк України» № 104.14-21/1/1569 від 22 червня 2020 року ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 в гривні для зарахування заробітної плати. На цей рахунок клієнту надходить виключно заробітна плата (а.с. 32).

Із довідки ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» від 22 червня 2020 року № 07/04-1527 вбачається що, крім іншого, на підставі вищевказаних виконавчих проваджень із заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно проводяться утримання 20% заробітної плати останнього і лише після проведення утримань на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» перераховується сума заробітної плати (а.с. 33).

23 червня 2020 року ОСОБА_1 подав приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Літвиненку О.В. заяву про скасування арешту коштів зарплатного рахунку, проте листом від 25 червня 2020 року у задоволенні заяви було відмовлено (а.с. 26-27, 30-31).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків (ч. 2 ст. 70 Закону).

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Судом встановлено, що із заробітної плати ОСОБА_1 у межах зведеного виконавчого провадження проводяться утримання щомісяця в розмірі 20 % після відрахування обов`язкових податків та зборів, а потім на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» для зарахування заробітної плати, перераховуються заробітна плата за винятком вказаних утримань (а.с. 162).

Тобто після звернення стягнення на кошти боржника ОСОБА_1 шляхом відрахування частини коштів із його заробітної плати приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. також наклав арешт на грошові кошти, які містяться на рахунках, зокрема, № НОМЕР_1 в АТ «Державний ощадний банк України».

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Донецькоблгаз» на підставі вищевказаних виконавчих проваджень із заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно проводить утримання 20 % заробітної плати останнього і перераховує на рахунок приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. (а.с. 131-132, 153-162, 164-167, 172-176).

За положеннями ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, тобто інша частина заробітної плати за винятком утримань має бути виплачена працівнику.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України). Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень. У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.

Заявник ОСОБА_1 наданням приватному виконавцю Літвиненко О.В. та до суду довідки АТ «Державний ощадний банк України» № 104.14-21/1/1569 від 22 червня 2020 року підтвердив, що на відкритий йому картковий рахунок № НОМЕР_1 надходить виключно заробітна плата, яка виплачується за місцем його роботи в гривні (а.с. 32).

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що за наявного арешту боржник позбавлений можливості використовувати частину заробітної плати (з якої уже відраховано стягнення) для забезпечення засобів для існування, які фактично повністю заблоковані навіть після здійснених утримань, в той час коли приватним виконавцем не здійснюється зараховування коштів з вказаного рахунку в погашення заборгованості.

Наведене свідчить про те, що дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. щодо арешту усіх коштів зарплатного рахунку ОСОБА_1 та бездіяльність щодо відмови у скасуванні арешту коштів є неправомірними.

Колегія суддів прийняла до уваги доводи апеляційної скарги, що рахунок, який використовується для зберігання коштів для виплати заробітної плати не є рахунком зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, проте, згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» відрахування під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, тобто залишком заробітної плати боржник має право користуватися для задоволення свої потреб.

Матеріали виконавчого провадження, які були досліджені судом не містять об`єктивних доказів своєчасного ознайомлення ОСОБА_1 про арешт карткового рахунку для здійснення виплати заробітної плати (а.с. 56-176).

Встановивши 22 червня 2020 року блокування банківського рахунку, ОСОБА_1 23 червня 2020 року звернувся до приватного виконавця із заявою про скасування арешту щодо карткового рахунку із заробітною платою, а отримавши відмову приватного виконавця 16 липня 2020 року звернувся із скаргою до районного суду (а.с. 1-4, 26-33).

Тому, встановлений процесуальним законом (ст. 449 ЦПК України) строк на оскарження дій (бездіяльності) приватного виконавця заявником не пропущено.

Процесуальних порушень, які б могли бути визнані підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги зведені до тлумачення законодавства, цих висновків суду не спростовують, тому апеляційним судом відхилені.

При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 30 квітня 2021 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова