Провадження №4-с/748/3/21
Єдиний унікальний № 748/727/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Кухти В.О.,

при секретарі: Бахир Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові скаргу боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Наталія Василівна, стягувач ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок періоду заборгованості за виконавчим листом,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулась до суду із скаргою, в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Наталії Василівни при виконанні виконавчого провадження №63007135 у частині визначення нею періоду заборгованості зі сплати аліментів з 12.03.2012 року згідно виконавчого листа №2/2523/328/2012, виданого 03.09.2020 року на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2012 року у справі №2/2523/328/2012 за позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - неправомірними; зобов`язати старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Наталію Василівну здійснити перерахунок періоду заборгованості згідно законодавства України за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа №2/2523/328/2012, виданого 03.09.2020 року на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2012 року у справі №2/2523/328/2012 за позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Представник заявника мотивує свої вимоги тим, що в провадженні Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з 11.09.2020 року перебуває виконавче провадження ВП №63007135 щодо примусового виконання рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26.03.2012 року у справі №2/2523/328/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягувачем реалізовано її право звернення рішення суду до виконання в вересні 2020 року за виконавчим листом який вона отримала лише 03.09.2020, у зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин між сторонами саме у 2020 році. Однак у порушення вимог ч.1 ст.194 Сімейного кодексу України ( в редакції, що діяла на час винесення рішення) та ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем було нараховано заявнику заборгованість зі сплати аліментів за період з 12.03.2012 року по теперішній час. Зважаючи, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання, то заборгованість має бути перерахована за 3 роки, що передували зверненню виконавчого листа до виконання. Окрім того, заявник просив поновити йому строк для подачі скарги на дії державного під час виконання судового рішення, оскільки про наявне виконавче провадження він дізнався наприкінці лютого 2021 року у телефонній розмові з державним виконавцем, а про нарахування заборгованості за період з 12.03.2012 року по теперішній час, йому стало відомо лише 12.03.2021 з відповіді державного виконавця на адвокатський запит.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явився, представник заявника адвокат Роговець В.Д. надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, скаргу підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Заінтересована особа - Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в судове засідання не забезпечив явку свого представника.

Заінтересована особа старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Наталія Василівна, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляду справи без її участі.

Згідно положення частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Стягувач ОСОБА_2 , Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Наталія Василівна, не скористались процесуальним правом подачі заперечень на скаргу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

В порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст.447 ЦПК України, передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

03 вересня 2020 року Чернігівським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області по справі №2/2523/328/12 від 26 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), проте, не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2012 року і до досягнення дитиною повнолітня (а.с.23-24).

10 вересня 2020 року стягувач ОСОБА_2 звернулась до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2013 року по справі №2/2523/328/12.

11 вересня 2020 року старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Наталією Василівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63007135 з примусового виконання рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2013 року по справі №2/2523/328/12 (а.с.25).

З відповіді начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 01.03.2021 №18570 на адвокатський запит від 23.02.2021, вбачається, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/2525/328/12 який видано Чернігівським районним судом Чернігівської області 03.09.2020 року і яке було відкрито 10.09.2020 року. Заборгованість по сплаті аліментів нарахована з 12.03.2012-01.03.2021 згідно ст.194 Сімейного кодексу України.

Старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Н.В. складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 12.03.2012 року по 31 грудня 2020 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року по справі №1-7/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч.1 ст. 194 Сімейного кодексу України (в редакції чинній на день винесення судового рішення), аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Положення ч.1 ст.194 Сімейного кодексу України, які застосовані державним виконавцем, які передбачають стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання, набрали чинності з 28 серпня 2018 року згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року.

Отже, до відносин, які виникли до внесення змін слід застосовувати строк в 3 роки, а десятирічний строк можливо відраховувати лише починаючи з 28 серпня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи обов`язок сплати аліментів за рішенням суду у боржника ОСОБА_1 виник з 12 березня 2012 року, проте стягувач ОСОБА_2 протягом восьми років до виконавчої служби з метою його виконання не зверталась. До 28 серпня 2018 року діяли норми, які передбачали стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час не більше як за три роки.

Оскільки законом покладено обов`язок по стягненню аліментів щомісячно, суд приходить висновку, що трирічний строк повинен застосовуватися до кожної періодичної виплати. Тобто до заборгованості по аліментам, яка виникла до 28.08.2018 року, держаним виконавцем слід було урахувати положення частини 1 статті 194 СК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року.

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено ряд суттєвих порушень, допущених старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Н.В. в частині неправомірного нарахування боржнику заборгованості по сплаті аліментів за період з березня 2012 року до 09 вересня 2017 року, оскільки стягувач хоч і звернулась до виконавчої служби із заявою про примусове стягнення аліментів 10.09.2020 року, однак до заборгованості по аліментам, яка виникла до 28.08.2018 року має застосовуватись трьохрічний строк стягнення аліментів за минулий час, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Однак розрахунок заборгованості містить нарахування заявнику заборгованості зі сплати аліментів з березня 2012 року, що є порушенням конституційного принципу незворотності дії закону у часі.

За встановлених обставин, суд приходить висновку що скарга боржника ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що діями старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Н.В. під час складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з березня 2012 по грудень 2020 у виконавчому провадженні №63007135 порушено права боржника ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного та відповідно до положень ст.451 ЦПК України суд приходить висновку про необхідність зобов`язання старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Н.В. здійснити перерахунок періоду заборгованості, з урахуванням положення частини 1 статті 194 СК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року, за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа №2/2523/328/2012, виданого 03.09.2020 року до виконання.

Керуючись ст.ст. 19, 58 Конституції України, ст. 194 Сімейного Кодексу України (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 353, 439, 447, ч.2 ст.449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити пропущений ОСОБА_1 строк для звернення до суду із скаргою про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок періоду заборгованості за виконавчим листом.

Скаргу боржника ОСОБА_1 заінтересовані особи: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок періоду заборгованості за виконавчим листом задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Наталії Василівни у частині визначення періоду заборгованості зі сплати аліментів з 12.03.2012 року згідно виконавчого листа №2/2523/328/2012, виданого 03.09.2020 року на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2012 року у справі №2/2523/328/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - неправомірними.

Зобов`язати старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рожко Наталію Василівну здійснити перерахунок періоду заборгованості, з урахуванням положення частини 1 статті 194 СК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року, за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа №2/2523/328/2012, виданого 03.09.2020 року на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2012 року у справі №2/2523/328/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Кухта