справа № 208/2749/13-ц
№ провадження 6/208/89/21
УХВАЛА

Іменем України

30 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ізотова В.М., за участю секретаря судового засідання Вілкової Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердікт Капітал» про заміну сторони позивача на стягувача, -

встановив:

До суду надійшла заява про заміну сторони позивача на стягувача. Заява мотивована тим, що рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 20.11.2013 року по цивільній справі №208/2749/13, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Фінанс до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави - задоволено.

16.07.2020 року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердікт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №16-07/2020, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 2607/006/61-004 від 28.07.2006 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердікт Капітал».

Сторонами в повному обсязі виконані зобов`язання за договором про відступлення прав вимоги від 16.07.2020 року №16-07/2020, таким чином ТОВ «Вердикт Фінанс» відступило права вимоги за кредитним договором № 2607/006/61-004 від 28.07.2006 року. В результаті цього виникає необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні позивача (стягувача) ТОВ «Вердикт Фінанс» у цивільній справі №208/2749/13 на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердікт Капітал», в зв`язку з чим заявник звернувся до суду.

Заявник в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, заявлені вимоги підтримує.

Боржник в судове засідання не з`явився.

Представник стягувача ТОВ «Вердікт Фінанс» в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 20.11.2013 року по цивільній справі №208/2749/13, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Фінанс до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави задоволено повністю.

16.07.2020 року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердікт Капітал» укладено договір №16-07/2020 про відступлення прав вимоги. Відповідно до п.1.1 даного договору ТОВ «Вердикт Фінанс» відступає новому кредитору належні йому, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників, фізичних осіб, зазначених у додатку до цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру договорів та боржників до заявника перейшло право вимоги за кредитним договором № 2607/006/61-004 від 28.07.2006 року.

Згідно п.1, 2 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).

Відповідно дост. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 442ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку зі заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514Цивільного України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа №6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

З цього випливає, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №61-1207св18 від 21 березня 2018 року.

При цьому, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Виходячи з наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () у виконанні рішення суду у цивільній справі №208/2749/13, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Фінанс до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Ізотов В. М.