У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 648/4019/20

провадження № 61-5124 ск 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 30 грудня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року всправі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шолковської Наталії Володимирівни, треті особи: виконавчий комітет Херсонської міської ради, акціонерне товариство «Альфа-Банк», про зобов`язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Білозерського районного суду Херсонської області з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шолковської Н. В., треті особи: виконавчий комітет Херсонської міської ради, акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), в якому просила зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шолковську Н. В. на підставі постанови Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у цивільній справі № 648/3178/19 внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про скасування рішення від 20 березня 2019 року, індексний номер 46038340 державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації Федчишина В. С. та запис про право власності № 30770371 від 19 березня 2019 року на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 за іпотекодержателем АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 30 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в справі; роз`яснено, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 30 грудня 2020 року залишено без змін.

27 березня 2021 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 30 грудня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що порушені її законні права та інтереси, як власника житлового будинку. ОСОБА_1 зазначає, що постановою Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2020 року скасовано рішення державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації Федчишина В. С. від 20 березня 2019 року та запис про право власності № 30770371 від 19 березня 2019 року на нерухоме майно (житловий будинок). Оскільки завершальна стадія процесу закінчується записом до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що передбачено частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір про право відсутній і справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства є помилковими. Крім того, вказує, що згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії та бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до суду, тобто - до суду загальної юрисдикції.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Судами встановлено, що постановою Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі № 648/3178/19 визнано протиправним і скасовано рішення від 20 березня 2019 року індексний номер 46038340 державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації Федчишина В. С. та запис про право власності № 30770371 від 19 березня 2019 року на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 за іпотекодержателем АТ «Альфа-Банк».

22 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відділу з питань надання адміністративних послуг Херсонської міської ради з заявою про державну реєстрацію права власності (картка прийому заяви № 217271813). До заяви додано документи: технічний паспорт; договір купівлі-продажу; постанову Херсонського апеляційного суду у справі № 648/3178/19.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шолковської Н. В. від 28 липня 2020 року № 53335345 позивачу відмовлено у державній реєстрації за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з підстав визначених частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Крім того, державний реєстратор послалася на наявність інформації на сайті «судової влади України» про надходження до Касаційного цивільного суду касаційної скарги у справі № 648/3178/19.

Не погоджуючись з рішенням відповідача від 28 липня 2020 року № 53335345 та його бездіяльністю щодо внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора не погоджуючись з його відмовою щодо державної реєстрації права власності на належне їй нерухоме майно та вважаючи незаконною бездіяльність відповідача щодо внесення відповідного запису на підставі постанови Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі № 648/3178/19 про скасування рішення про державну реєстрацію та запису про право власності на нерухоме майно за іпотекодержателем.

Зі змісту постанови Херсонського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі № 648/3178/19 убачається, що вказаним судовим рішенням відновлено порушене право позивача ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження належним їй нерухомим майном відповідно до приписів частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 20 березня 2019 року індексний номер 46038340 державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації Федчишина В. С. та запису про право власності № 30770371 від 19 березня 2019 року на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 за іпотекодержателем АТ «Альфа-Банк».

Даний спір не обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права позивача, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, яке вже відновлено судовим рішенням у іншій справі, а тому він не має приватноправового характеру.

Предметом розгляду в цій справі є дотримання порядку проведення суб`єктом владних повноважень державної реєстрації відповідних прав, що свідчить про публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Отже, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження у справі, дійшов правильного висновку, що даний спір не має приватноправового характеру і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки виник з приводу дотримання державним реєстратором, як суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій щодо порядку проведення ним державної реєстрації відповідних прав, а тому є публічно-правовим.

Указані висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду в постановах від 05 лютого 2020 року у справі № 243/4405/17 та від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17-ц.

Зазначені у касаційній скарзі аргументи Верховний Суд вважає необґрунтованими та виключно суб`єктивними судженнями заявника, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами в оскаржуваних рішеннях.

Із змісту касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 30 грудня 2020 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 30 грудня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року всправі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шолковської Наталії Володимирівни, треті особи: виконавчий комітет Херсонської міської ради, акціонерне товариство «Альфа-Банк», про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук