Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерн «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в грудні 2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з січня 2019 р. по квітень 2020 р. надав відповідачу комунальні послуги у нежитлове приміщення № 35, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартість яких не сплачена на суму 4063,63 грн.

01.06.2011 р. між позивачем та відповідачами укладено договір № 600450 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленому умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно п.7.2.8 договору, у разі несплати або несвоєчасної сплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого в п.6.4 цього договору , з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0.5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення по день фактичної сплати. Розмір пені скалає 49,13 грн.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, відповідач має сплатити 3% річних від простроченої суми, що складає 54,02 грн., інфляційних витрат за спірний період складає 20,28 грн.

Таким чином, з урахуванням суми основного боргу, 3% річних та нарахованої пені, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 4187,06 грн.

За позовом позивач просить стягнути з відповідача в солідарному порядку 4187,06 грн. та судові витрати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2020 р. позовну заяву передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою від 06.01.2021 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 08.02.2021 р.

08.02.2021 р. розгляд справи було відкладено на 30.03.2021 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-ІV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.

В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

01.06.2011 р. між Концерном «Міські теплові мережі», в особі філії концерну «МТМ» Жовтневого району з однієї сторони та ОСОБА_2 , укладено договір № 600450 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1.1 договору, позивач взяв зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач взяв обов`язок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами, в терміни та порядку встановленими умовами цього договору і додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно Додатку №1,2 до договору: «Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію нежитловому приміщенню АДРЕСА_2 та належить відповідачу на праві приватної власності.

Згідно з п.6.2. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п.6.3 підставою для розрахунків споживача з теплопостачань організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4. договору).

Згідно п. 6.7. договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії податкову накладну (платникам ПДВ).

Споживач, згідно п.6.7.1 договору, отриманий акт приймання-передачі теплової повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання.

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах передачі теплової енергії на адресу концерну «МТМ» не надав, належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії не повернув. Тобто, фактично погодився з спожитою тепловою енергією та з сумами, нарахованими позивачем до оплати у відповідний період.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до статті 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За період з січня 2019 року по квітень 2020 року Концерн «МТМ» відпустив вказаному вище нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 4063,63 грн, що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунком.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних від простроченої суми складає 54,02 грн., інфляційних витрат 20,28 грн., і підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 7.2.8. договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.4 цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченої платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення в день фактичної оплати.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 49,13 грн.

Ч.1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З урахуванням суми основного боргу, 3% річних та нарахованої пені, загальна сума заборгованості, що підлягає солідарному стягненню з відповідача на користь позивача, становить 4187,06 грн.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд --

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_3 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 установа банку:філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з січня 2019 р. по квітень 2020 р. у розмірі 4187 гр.06 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_3 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» п/р № НОМЕР_3 установа банку :філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957 ,судові витрати у розмірі 2102 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко