Провадження №22-ц/801/978/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач :Копаничук С. Г.
УХВАЛА

28 квітня 2021 рокуСправа № 127/25031/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Копаничук С.Г.,

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2021 року про повернення заяви в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2021 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, вищевказану апеляційну скаргу було залишено без руху для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду з зазначенням обґрунтованих підстав його пропуску та надання відповідних доказів.

На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 подав до Вінницького апеляційного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій вказав, що в матеріалах справи відсутній будь який доказ про надсилання чи вручення йому копії ухвали, а тому просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2021 року.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження, доказів надсилання та отримання копії оскаржуваного судового рішення, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

З матеріалів справи, вбачається, що супровідним листом від 28 січня 2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області було направлено копію ухвали суду та заяву з додатками на 3 аркушах на адресу ОСОБА_1 , що була зазначена у позовній заяві.

У заяві про поновлення процесуального строку заявник не зазначає дату отримання копії оскаржуваної ухвали, не надає доказів на підтвердження дати її отримання, не наводить поважних причини пропуску строку на її апеляційне оскарження до дати подачі ним апеляційної скарги 02 квітня 2021 року, а також не зазначає причин неусунення недоліків за раніше поданою ним апеляційною скаргою на оскаржувану ухвалу.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вже звертався з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 28 січня 2021 року. Проте, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 березня 2021 року його апеляційну скаргу визнано неподаною на повернуто скаржникові, через неусунення недоліків апеляційної скарги. Вказану ухвалу не було оскаржено ним у касаційному порядку, а було подано нову апеляційну скаргу 02 квітня 2021 року на ухвалу міського суду, що свідчить про порушення принципу юридичної визначеності та зловживання процесуальними правами.

Таким чином, скаржником не наведено та не надано доказів поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 28 січня 2021 року, а тому підстави для поновлення йому строку відсутні.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

До вказаного висновку прийшов ВС у постанові від 13.03.2019 у справі №199/6713/14-ц.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги на підставі ч. 2, ст. 357 ЦПК України, ч. 3 ст. 185 ЦПК України у зв`язку не усуненням недоліків зазначених в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, а також враховуючи положення ч. 3 ст. 44 ЦПК України, у зв`язку із зловживанням скаржником процесуальними правами.в

Керуючись ст. 44, 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2021 року визнати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: С.К. Медвецький

В. В. Оніщук