1Справа № 335/727/21 2/335/1179/2021
15 квітня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Жукової В.Е., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення грошових коштів, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Електро Лізинг» про стягнення грошових коштів.
В обґрунтування позову зазначено, що 12.09.2019 між сторонами було укладено Договір купівлі-продажу обладнання № 12-09-2019-6/1, за умовами якого позивач придбав у власність у відповідача обладнання, а саме зарядні пристрої (станції) для електромобілів, згідно специфікації, що є Додатком № 1 до даного Договору, ціна якого складає 198 000,00 грн., що є еквівалентом 8 000 доларів США станом на час оплати.
12.09.2019 на виконання умов вказаного договору, відповідач передав, а позивач прийняв обладнання, та сплатив обумовлену вартість за нього, про що між сторонами було складено акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу № 12-09-2019-6/1.
Також, 12.09.2019 позивач уклав з відповідачем Договір № 12-09-2019-6/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом, за умовами якого він, як Орендодавець передав, а ТОВ «Електро Лізинг» (Орендар) прийняв у строкове платне користування з обов`язковим викупом зарядні пристрої (станції) для електромобілів з характеристиками, визначеними у специфікації, що є додатком до даного договору.
Відповідно до п. 1.1. та п. 4.1. Договору, відповідач прийняв у строкове платне користування з обов`язковим викупом обладнання та зобов`язався щомісячно платити позивачу плату у розмірі 2% від ціни обладнання, що становить 198 000,00 грн. Дія договору визначена п. 3.1., відповідно до якого становить 1 рік з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 12.09.2020.
З жовтня 2019 року по липень 2020 року відповідач сплачував позивачеві орендну плату за користуванням обладнанням у розмірі 160 доларів США щомісячно.
Проте, відповідач не сплатив орендну плату за серпень 2020 року, вересень 2020 року, а відтак ОСОБА_1 вважає, що ТОВ «Електро Лізинг» має доплатити йому орендну плату, що складає 320 доларів США.
Відповідно до п. 8.1. Договору, Орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього Договору, або достроково у будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення Орендодавцем Орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) Орендаря за реквізитами визначеними у цьому Договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є об`єктом оренди, у такому разі переходить до Орендаря після сплати останнім Орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 8 000 доларів США.
У грудні 2020 р. на адресу офісу ТОВ «Електро Лізинг» та на його юридичну адресу позивачем поштовим зв`язком було направлено заяву повідомлення орендаря щодо небажання продовжувати дію договору оренди, з проханням викупити обладнання за ціною 8 000 доларів США.
Враховуючи те, що відповідач не виконав зобов`язання, взяті на себе за Договорами, останній повинен сплатити на користь позивача вартість за обладнання у сумі 8 000 доларів США та прострочену орендну плату у сумі 320 доларів США.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором оренди обладнання № 12-09-2019-6/2 від 12.09.2019 у сумі 8 979,49 грн., що еквівалентно 320 доларів США, та заборгованість за Договором купівлі-продажу обладнання № 12-09-2019-6/1 від 12.09.2019 у сумі 224 487,20 грн., що еквівалентно 8 000 доларів США, а також судові витрати.
Ухвалою судді від 22.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від відповідача, який повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 128 ЦПК України відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником зарядних пристроїв (станції) для електромобілів з наступними характеристиками: «Станція заряджання електромобілів змінного струму «Пристрої зарядні для електромобілів типу УЗЭ, код ДКПП 27.11,50-33.00, клас 1, тип системи заземлення TN-S, електроживлення станції здійснення від трьохфазної п`ятипровідної мережі зміненого струму з номінальною напругою 380, частотою і 50+- Гц. Тип кабелю КВГ 5х6 та зазначено в таблиці № станції 1008, розташована за адресою: м. Київ, вул. Чавдар, 36, та № станції 1120, розташована за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24-А, що підтверджується договором купівлі-продажу обладнання № 12-09-2019-6/1 від 12.09.2019, за умовами якого позивач придбав у власність вказане майно за 198 000,00 грн., що є еквівалентом 8 000 доларів США відповідно до курсу Національного Банку України на дату оплати.
12.09.2019 позивач ОСОБА_1 уклав з відповідачем ТОВ «Електро Лізинг» Договір № 1209-2019-6/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 (Орендодавець) передав, а ТОВ «Електро Лізинг» (Орендар) прийняв у строкове платне користування 2 зарядні пристрої (станції) для електромобілів, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Термін оренди обладнання складає 1 рік з моменту прийняття об`єктів оренди, тобто до 12.09.2020, що передбачено п. 3.1 Договору.
Відповідно до п. 4.1. Договору № 12-09-2019-6/2 від 12.09.2020, розмір орендної плати за весь об`єкт Оренди що орендується за цим договором, у цілому складає 2 % в місяць від суми, яка визначена п. 1.1.1. даного Договору, після врахування всіх передбачених чинним законодавством податків та зборів.
Відповідно до умов пункту 4.1. Договору, орендна плата за весь об`єкт, що орендується складає 2% від суми, вказаної у п.1.1.1. Договору, тобто складає 160 доларів США, яку відповідач з жовтня 2019 р. по липень 2019 р. сплачував позивачеві.
Проте, відповідач не сплатив орендну плату за користування обладнання за серпень та вересень 2020 року, а відтак заборгованість ТОВ «Електро Лізинг» перед ОСОБА_1 за орендними платежами становить 320 доларів США (2*160=320).
Крім того, відповідно до п. 7.1.6. Договору, орендар взяв на себе зобов`язання викупити обладнання відповідно до п. 8 Договору.
Відповідно до п. 8.1. Договору, Орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього Договору, або достроково у будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення Орендодавцем Орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) Орендаря за реквізитами визначеними у цьому Договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є об`єктом оренди, у такому разі переходить до Орендаря після сплати останнім Орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 8 000 доларів США, за офіційним курсом НБУ на день повернення коштів. Сплата всієї суми Орендодавцю відбувається шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця, або готівковими коштами на розсуд останнього, з урахуванням умов чинного договору.
Вартість обладнання на час його викупу (станом на час подання позовної заяви 15.01.2021) за курсом Національного Банку України становить 224 487,00 грн.
Угрудні 2020 року на адресу ТОВ «Електро Лізинг», позивачем було направлено лист-повідомлення про відсутність наміру продовжувати орендні правовідносини поза межами строку укладеного договору, який залишився без відповіді.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ст.ст. 526, 527 ч. 1 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ч.1 ЦК України).
Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Станом на час подання вказаного позову до суду, відповідач не сплатив позивачу кошти за оренду обладнання, як і не виплатив вартість такого обладнання, що свідчить про те, що відповідач добровільно умови договору не виконує, а відтак у ході судового розгляду цивільної справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди обладнання з обов`язковим викупом.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
При вирішенні справи суд також враховує правову позицію Верховного Суду України у справі за № 6-284цс17. Так, згідно ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим, ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст.533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка була узгоджена сторонами згідно Договору, в частині сплати за обладнання у зв`язку з обов`язковим викупом у розмірі 8 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України, на дату звернення до суду з позовом становить 224 487,20 грн., та сума заборгованості за Договором оренди обладнання № 12-09-2019-6/2 від 12.09.2019, виходячи із офіційного курсу Національного банку України на дату звернення до суду, у розмірі 8 979,00 грн., що у загальному розмірі складає 233 466,69 грн.
Відповідно до матеріалів справи, позивач являється інвалідом ІІ-групи (загальне захворювання) , а тому на підставі п. 9 ст. 5 Закон України «Про судовий збір» звільнений від його сплати.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача у розмірі 2 334,66 грн.
Вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, до матеріалів позову не додано договору про надання правової допомоги із адвокатом, який надав позивачу професійну правову допомогу, а також не надано детального розрахунку наданих послуг.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя К.В. Гашук