Єдиний унікальний номер 341/203/21
Номер провадження 2/341/379/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 07 квітня 2016 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу є неповнолітня син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не утримує сина, не допомагає матеріально. Вона самостійно утримує дитину, коштів не вистачає. Відповідач працездатний, здоровий, заробляє кошти, зобов`язаний утримувати дитину, однак цього не робить. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі, у розмірі по 3500,0 грн щомісяця до досягнення сином повноліття.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали надіслано сторонам. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилась.

Представник позивачки - адвокат Шевчук-Філімон Н. М. подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позові, просить задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Раврик І. Д. заперечив щодо стягнення з відповідача аліментів в сумі 3500,0 грн щомісячно, оскільки відповідач не працює офіційно, має нестабільний мінливий дохід, не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі.

Відповідач також заперечив щодо задоволення позовних вимог та суду пояснив, що відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року він сплачує аліменти в користь дочки від попереднього шлюбу ОСОБА_5 та не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3500,0 грн, погодився на мінімальний розмір зі сплати аліментів.

Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, заявлені вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Суд установив, що відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком є ОСОБА_1 , відповідач у справі (а. с. 6).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 5), однак в суді є справа за позовом позивачки до відповідача про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до рішення Галицького районного суду від 11 грудня 2015 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі ј частки його заробітку на утримання дочки від попереднього шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на встановлені обставини справи, а саме те, що у позивачки не достатньо коштів для належного забезпечення дитини, яка проживає разом з нею, і так чи інакше, обов`язок щодо утримання та виховання дитини переважно лежить на позивачці, доказів протилежного відповідач не надав, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Також суд бере до уваги те, що відповідач не працює офіційно, має нестабільний дохід, не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3500,0 грн, оскільки ще сплачує аліменти в користь дочки від попереднього шлюбу.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище сторін, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 (одна тисяча двіста) гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються прибутковим касовим ордером адвоката Шевчук-Філімон Н. М. від 02 лютого 2021 року № 2 про оплату 1000,0 грн за надання професійної правничої допомоги за складання позовної заяви (а. с. 7) та свідоцтвом про право заняття адвокатською діяльністю.

Оскільки позовна вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, то суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 342,86 грн, що є пропорційним до розміру задоволених вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258, 263, 265, 268, 272-273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_3 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 (одна тисяча двіста) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення розпочати з 03 лютого 2021 року і здійснювати до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 342,86 грн судових витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 908,00 грн судового збору, які перерахувати на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: с. Надрічне Теребовлянський район Тернопільська область.

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:М. Р. Мергель