Справа № 206/2-1238/11
Провадження № 22-ц/801/806/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Овсюк Є.М.
Доповідач:Шемета Т. М.
УХВАЛА

29 квітня 2021 рокуСправа № 206/2-1238/11м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог, Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3

особа, яка подала апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2013 року, ухвалене у складі судді Овсюка Є. М. у м. Вінниця, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення,-

в с т а н о в и в :

В травні 2011 року ПАТ «Сведбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

11 серпня 2011 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ПАТ «Сведбанк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 15 лютого 2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 0101/0208/71-019, відповідно до умов якого їй було надано кредит у розмірі 75 000 доларів США до 14 лютого 2038 року включно на купівлю трикімнатної квартири за АДРЕСА_1 .

Згідно умов пункту 3.1.2 кредитного договору позичальник ОСОБА_4 зобов`язувалась сплачувати кошти для погашення заборгованості за кредитним договором у формі щомісячного ануїтетного платежу в розмірі 766 доларів США.

Внаслідок фінансової кризи в країні та значного зростання курсу долара США по відношенню до гривні істотно змінились обставини, якими сторони керувались при укладенні договору, що поставило їх в нерівні умови та викликає необхідність змінити договір, як це передбачено частиною першою статті 652 ЦК України.

Вказує, що банк проігнорував звернення позивача про перенесення термінів платежів та звернувся з вимогою про дострокове повернення кредиту, що стало підставою для подачі даного позову про визнання недійсними пунктів кредитного договору та зобов`язання змінити положення пункту 6.1.1. кредитного договору та доповнити пункт 8.

Під час розгляду справи по суті позивач змінила позовні вимоги і просила суд визнати кредитний договір недійсним з тих підстав, що ТОВ «Вектор Плюс», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором № 1001/0208/71-019, не може усунути порушення її прав і привести умови договору до вимог справедливості та розумності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2013 року позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року)(а.с. 162-163, т.2).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2013 року замінено відповідача ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та залучено до участі у справі ПАТ «Сведбанк» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог (а.с.113, т.2).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено; поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк для звернення до суду про захист порушеного права; визнано кредитний договір від 15 лютого 2008 року № 0101/0208/71-019, укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , недійсним із застосуванням наслідків його недійсності; зобов`язано сторони договору повернути одна одній все, що вони одержали на виконання цього правочину; вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того:

- що окремі положення кредитного договору є несправедливими, зокрема його пунктами 3.7-3.9 банк наділений правом змінювати умови договору в сторону обтяження зобов`язань позичальника, в той час як позичальнику такого права не надано; параграфами 2-4 пункту 6.1.2 договору передбачено, що при істотній зміні обставин умови договору можуть бути змінені на користь банку без укладення будь-якої додаткової угоди; пунктом 6.1.3 передбачено право банку звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом на власний розсуд, при тому що власником предмета іпотеки виступає поручитель, який не є стороною кредитного договору;

- підтвердженою істотну зміну обставин, якими керувалися сторони при укладенні кредитного договору, не на користь позичальника, що викликало потребу змінити умови договору, але ВАТ «Сведбанк», до якого звернулась ОСОБА_1 з клопотанням про перенесення терміну платежів і зміни умов договору, не відреагував;

- позовна давність для звернення ОСОБА_1 у даній справі минула, проте з урахуванням неодноразово звернення позивача із заявами до банку про заміну умов договору, які були проігноровані банком, є підставою для поновлення процесуального строку.

27 березня 2017 року особа яка не брала участі в розгляді справи ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 01 червня 2017 року задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк»: рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» за участю третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року до участі у справі залучено правонаступника ПАТ «Дельта Банк» - ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» (а с. 234-235, т.3).

Постановою Верховного Суду від17 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково: рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 червня 2017 року скасовано, передано справу № 206/2-1238/11 на новий розгляд до апеляційного суду (а.с. 236-240, т.3).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.03.2021 року справу призначено до розгляду на 01.04.2021 року (а.с. 7, т.4)

29 березня 2021 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, наголошує, що ПАТ «ДельтаБанк» та його правонаступник не мають жодного відношення до кредитного договору, який визнано судом недійсним, рішення суду першої інстанції набрало законної сили ще 02.07.2013 року, а ПАТ «ДельтаБанк» подав апеляційну скаргу майже через чотири роки.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 заперечила проти апеляційної скарги, підтримала викладене у відзиві ОСОБА_1 . Інші сторони в судове засідання не з`явилися:

-Від ОСОБА_1 повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (реєстраційний номер 441) з відміткою про отримання судової повістки;

-Від ТОВ «Факторингова компанія «Вектор-плюс» повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (реєстраційний номер 7271) з відміткою про отримання судової повістки;

-Від ОСОБА_3 повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (реєстраційний номер 468) з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою;

-Від ПАТ «Сведбанк» повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (реєстраційний номер 263) з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою;

Від представника ОСОБА_6 ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», яка є правонаступником ПАТ «Дельта БАНК», засобами електронного зв`язку подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення її розгляду у зв`язку з тим, що через карантинні заходи, вжиті з метою недопущення поширення СОVID-19 та віднесенням м. Київ (територіальне знаходження заявника) до «червоного» рівня епідемічної небезпеки, представник не зміг ознайомитися з матеріалами справи.

Розглянувши дане клопотання суд дійшов висновку про його відхилення з огляду на те, що у ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, суди працювали у звичному режимі, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» була залучена до участі у справі ухвалою Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 року (а.с. 234-235, т.3) за їх заявою, поданою 09.09.2020 року (а.с. 220-221, т.3), з 09.03. 2021 року цивільна справа № 206/2-1238/11 перебуває в провадженні Вінницького апеляційного суду, до цього часу зазначена справа перебувала у Верховному Суді, який знаходиться в м. Київ, тобто за територіальним місцезнаходженням заявника.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

По справі встановлено та не заперечується сторонами наступні фактичні обстаивни:

-15.02.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 0101/0208/71-019, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 75 000 доларів США, і встановлено термін користування кредитом до 14.02.2038 року включно (а. с. 8-12, т. 1).

-Згідно умов пункту 3.1.2 кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язувалася сплачувати позивачу кошти для погашення заборгованості за кредитним договором у формі щомісячного ануїтетного платежу в розмірі 766 доларів США.

-З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 за договором № 0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року, було укладено договір іпотеки № 0101/0108/71-001-Z-01 від 15.02.2008 року з ОСОБА_2 , який передав в заставу нерухоме майно вартістю 84 000 (вісімдесят чотири тисячі) доларів США, а саме трикімнатну квартиру за АДРЕСА_1 . (а. с. 48-51 т. 1);

-15.02.2008 року було укладено договори поруки між Банком та ОСОБА_2 та між Банком та ОСОБА_3 (а. с.13-14, т. 1);

-09 грудня 2010 року на адресу позичальника і поручителів банк направив лист-вимогу про необхідність достроково погасити заборгованість по кредиту у зв`язку з порушеннями умов кредитного договору (а. с. 21-24, т. 1)

-В матеріалах справи міститься копія договору факторингу №15 від 28 листопада 2012 року укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вектор Плюс»(а.с.179-182, т. 2).

-Рішенням річних загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року ПАТ «Сведбанк» змінило своє найменування на ПАТ «Омега Банк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях ПАТ «Сведбанк» (а.с.49-53, т. 3).

-19 листопада 2013 року ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги № 6 (а.с.39-42, т. 3), відповідно до якого ПАТ «Омега Банк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув прав вимоги до боржників по кредитних та забезпечувальних договорах, зокрема по кредитному договору №0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк», що підтверджується актом прийому-передачі документів до договору купівлі-продажу прав вимоги №6 від 19.11.2013 року ( а.с.45-48, т. 3).

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників особи, яка подала апеляційну скаргу, позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 13 ЦПК України (тут і далі в редакції на час вчинення процесуальних дій) особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право на апеляційне оскарження судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 292 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Скасовуючи у справі що розглядається рішення Апеляційного суду Вінницької області від 01червня 2017 року та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд в Постанові від 17 лютого 2021 року наголосив на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Схожого за змістом висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року в справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19).

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 376 ЦПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку обов`язковою підставою для скасування рішення місцевого суду, якщо суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

З огляду на вищевикладене, звертаючись з апеляційною скаргою, ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» має, насамперед, довести, що оспорюваним рішенням вирішено питання про його права, інтереси та/або обов`язки, зокрема, з урахуванням аргументів апеляційної скарги.

Отже суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на той факт, що оскаржуваним рішенням порушуються його права, інтереси та обов`язки, оскільки 19 листопада 2013 року ПАТ «Дельта Банк» викупило право вимоги за кредитним договором від 15 лютого 2008 року № 0101/0208/71-019, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 .

Проте таке твердження особи яка подала апеляційну скаргу, є хибним.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області у цій справі було ухвалено 17 червня 2013 року та стосувалося ОСОБА_4 , ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», треті особи ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ПАТ «Омега Банк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях ПАТ «Сведбанк» (а.с. 49-53, т.3) та ПАТ «Дельта Банк» 19 листопада 2013 року уклали договір купівлі-продажу прав вимоги № 6 (а.с.39-42, т. 3), відповідно до якого ПАТ «Омега Банк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув прав вимоги до боржників по кредитних та забезпечувальних договорах, зокрема по кредитному договору №0101/0208/71-019 від 15.02.2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Сведбанк» ( а.с.45-48, т. 3).

Впродовж встановленого законом строку ПАТ «Сведбанк» не подавало апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду від 17 червня 2013 року, ухвалене у цій справі.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, на момент укладення договору купівлі-продажу прав вимоги (19 листопада 2013 року) до ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником якого наразі є ТОВ «Фінансова компанія «Інвент») попередній кредитор ПАТ «Сведбанк» не скористався своїм правом оскарження ухваленого у справі судового рішення, а набуття права вимоги новим кредитором не свідчить про те, що він набуває статусу особи, права якої порушені, адже, як уже зазначалося вище, до нього переходять всі права та обов`язки попереднього кредитора.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», не надано суду належних та допустимих доказів про порушення його прав ухваленим у справі судовим рішенням.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З огляду на обставини справи, зміст наведених норм процесуального законодавства, підстав та меж апеляційного оскарження, з урахуванням вказівок Верховного Суду України, викладених в Постанові від 17 лютого 2021 року (а.с. 236 240 , т.3), які відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України, є обов`язковими під час нового розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі ПАТ «ДельтаБанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», розгляду по суті не підлягає, а апеляційне провадження по ній підлягає закриттю, так як після відкриття апеляційного провадження встановлено, що оскаржуваним у справі рішенням не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 352, 362, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», за участю третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. В. Ковальчук

Т. Б. Сало