Справа № 657/1017/20

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2021 Каланчацький районний суд Херсонської області
головуючого судді Максимович І. В.
за участі секретаря: Боровинській С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак Херсонської області цивільну справу № 657/1017/20 за позовною заявою
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач 3: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач 5: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Предмет позову: про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-
Представник позивача ОСОБА_2 діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів та просить визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 право власності на будівлю фуражного складу, що розташований по АДРЕСА_1 .
Мотивуючи вимоги, представник зазначив в позові, що на території с. Новоолексндрівка Каланчацького району Херсонської області розташована будівля фуражного складу колишнього сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Колос».
З 2008 року ОСОБА_1 почав використовувати будівлю для власних потреб, оскільки бачив, що вона була занедбана і нею ніхто не користується, а також претензій до позивача не пред`являли.
У 2020 році позивач мав намір зареєструвати право власності на будівлю фуражного складу, однак йому було повідомлено, що на підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 29.11.2005 року право власності на будівлю фуражного складу, розташованого на території зернового току СЗАТ «Колос» в с. Новолександрівка Каланчацького району визнано за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .
Оскільки рішення суду не було зареєстровано в БТІ позивач не міг знати, що на будівлю фуражного складу, розташованого на території зернового току СЗАТ «Колос» в с. Новолександрівка Каланчацького району визнано право власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .
Довідками Каланчацької селищної ради від 23.06.2020 року підтверджується, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які користувалися даною будівлею померли.
Однак позивач вважається добросовісним набувачем, адже не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто усі вище перераховані обставини не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння будівлею фуражного складу, що розташована по АДРЕСА_1 .
Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на вище зазначене майно. Однак згідно заяви про уточнення позовних вимог від 17.03.2021 року, змінено адресу розміщення будівлі фуражного складу (вулиця Миру, 1-«д» в с. Новоолександрівка Скадовського району Херсонської області
Ухвалою судді від 21.07.2020 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.11.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник позивача: ОСОБА_2 (діє згідно договору про надання правової допомоги від 25.06.2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №497 від 11.10.2010 року, Ордер серія ХС № 177372 від 16.07.2020 року) в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що заявлені вимоги позивачем підтримує та просить їх задоволити повністю.
Відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, однак надіслали на адресу суду заяви, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, заявлених позивачем та просить справу розглядати без їх участі.
Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.
Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
На території с. Новоолексндрівка Каланчацького району Херсонської області розташована будівля фуражного складу колишнього сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Колос».
З 2008 року ОСОБА_1 почав використовувати будівлю для власних потреб, оскільки бачив, що вона була занедбана і нею ніхто не користується, а також претензій до позивача не пред`являли.
У 2020 році позивач мав намір зареєструвати право власності на будівлю фуражного складу, однак йому було повідомлено, що на підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 29.11.2005 року право власності на будівлю фуражного складу, розташованого на території зернового току СЗАТ «Колос» в с. Новолександрівка Каланчацького району визнано за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .
Оскільки рішення суду не було зареєстровано в БТІ позивач не міг знати, що на будівлю фуражного складу, розташованого на території зернового току СЗАТ «Колос» в с. Новолександрівка Каланчацького району визнано право власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .
Відповідно до довідок, виданих Каланчацькою селищною радою від 23.06.2020 року №316 та № 315 підтверджується, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які користувалися даною будівлею на праві власності -померли.
Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.
Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України) (п. 9 Постанови).
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України).
Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12, 81, 214, 264, 265, 274 ЦПК України, ст.344 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 право власності на будівлю фуражного складу, що розташований по АДРЕСА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Максимович І. В.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна, адреса офісу:75800, вул. Херсонська, 38, смт. Каланчак, Херсонська область.

Відповідач: ОСОБА_3 , дата і місце народження невідомо, місце проживання:75821, Херсонська область, Каланчацький район, с. Новоолександрівка, ІПН - невідомо.

Відповідач: ОСОБА_4 , дата і місце народження невідомо, місце проживання:75821, Херсонська область, Каланчацький район, с. Новоолександрівка, ІПН - невідомо.

Відповідач: ОСОБА_5 , дата і місце народження невідомо, місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН - невідомо.

Відповідач: ОСОБА_6 , дата і місце народження невідомо, місце проживання:75821, Херсонська область, Каланчацький район, с. Новоолександрівка, ІПН - невідомо.

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН - невідомо.