УХВАЛА

30 квітня 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/4148/16-ц

провадження № 22-ц/4809/984/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дьомич Л.М.,

суддів О.А. Письменний, О.Л. Карпенко

розглянувши заяву адвоката Іващенка Ігоря Юрійовича про відвід судді Дьомич Л.М. від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , права та інтереси якої представляє ОСОБА_7 , Комунального підприємства «Правник», Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Кропивницької міської ради, Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради, ОСОБА_8 про скасування дозволу на реконструкцію, визнання свідоцтв про право власності на нерухоме майно недійсними, скасування їх державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2021 року у даній справі у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2021 року у дані справі ОСОБА_1 подано до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційного суду від 23 квітня 2021 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 визначено суддю Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М.

30 квітня 2021 року до відкриття апеляційного провадження у справі на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява адвоката Іващенка Ігоря Юрійовича про відвід судді Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М. відповідно до п. 3 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Заявник зазначив,що підставою для відводу є зацікавленість судді у результаті розгляду справи. Мотивуючи подану заяву, вказав, що вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 18 червня 2010 року у справі №1-14/2010 колишню суддю Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України; призначено покарання. У вказаній справі заявник мав статус свідка. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка на час ухвалення вироку працювала суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда, були подругами. Стверджує, що ОСОБА_10 , у випадку розподілу їй справи за участю заявника, постійно намагалась помститись йому. Про зазначене свідчить безпідставна відмова судді Дьомич Л.М. у розстрочені сплати судового збору особі, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі № 393/139/20, та представником якої є заявник. На переконання заявника, ОСОБА_10 не планує вирішувати дану справу в межах чинного законодавства, а має наміри помститись йому.

Апеляційний суд вважає заявлений адвокатом Іващенком Ігорем Юрійовичем відвід головуючому судді (судді-доповідачу) у даній справі ОСОБА_10 необґрунтованим з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом. Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Пунктом 3 ч.1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь яких сумнівів у його безсторонності (див, серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп.27,28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремі справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства») (Pullar v.United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п. 49, 50, 52 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуха проти України).

Апеляційний суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Викладені аргументи стосовно незадоволення судом поданої заявником у іншій справі заяви є його суб`єктивною думкою та не можуть бути підставою для задоволення відводу у контексті вказаної норми ЦПК України.

Системний аналіз змісту та доводів заяви про відвід судді-доповідача Дьомич Л.М. свідчить про відсутність будь-яких обґрунтованих обставин, що викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності вказаного судді, а зводяться до припущень, які не підтверджені жодними доказами та не вказують на необ`єктивність чи упередженість судді при розгляді справи, а тому вони не можуть бути підставою для відводу у розумінні п. 5 ч. 2 ст. 36 цього Кодексу.

До того ж, як встановлено апеляційним судом, адвокат Іващенко Ігор Юрійович був представником ОСОБА_1 під час розгляду даної справи судом першої інстанції. Однак, будь-які докази на підтвердження того, що заявник уповноважений представляти інтереси скаржника у суді апеляційної інстанції у матеріалах справи відсутні, ані до апеляційної скарги ОСОБА_1 , ані до заяви про відвід додані не були.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи те, що заява про відвід головуючого судді (судді-доповідача) у дані справі Дьомич Л.М. надійшла до суду до вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, вирішення питання про відвід має здійснюватись відповідно до положень ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 260, 261, 389 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим заявлений у даній справі адвокатом Іващенком Ігорем Юрійовичем відвід головуючому судді (судді-доповідачу) Дьомич Л.М.

Вирішення питання про відвід судді Дьомич Л.М. передати на розгляд іншого складу суду, який не входить до складу суду, що розглядає справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1ст. 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.М. Дьомич

Судді О.А. Письменний

О.Л. Карпенко