Справа № 522/3920/19
Провадження №2/523/2711/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретарі Щербан О.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі, в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та відсотків від суми позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та відсотків від суми позики, в розмірі 939 854,42 грн. та судового збору у розмірі 9 605,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 06 квітня 2009 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким останній взяв в борг у позивача 820 000, 00 грн., та зобов`язався повернути вказану суму в строк до 06 жовтня 2009 року.

Також позивач вказує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язків щодо повернення вищевказаної суми позики, він звернувся до суду з позовом про стягнення вищевказаного боргу, інфляційних витрат, процентів та пені. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2012 року позовні вимоги було задоволено, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06 квітня 2009 року у розмірі 1 297 001, 31 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 820 000, 00 грн., відсотків за користування коштами у розмірі 220 315, 31 грн., інфляційних витрат у розмірі 178 760, 00 грн., та пені у розмірі 74 620, 00 грн. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 року позовні вимоги було задоволено, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06 квітня 2009 року за період з 13 грудня 2012 року по 10 грудня 2015 року у розмірі 1 036 952 (один мільйон тридцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 55 коп., суму процентів за договором позики від 06 квітня 2009 року за період з 13 грудня 2012 року по 10 грудня 2015 року у розмірі 342 063 (триста сорок дві тисячі шістдесят три) грн. 55 коп. Вищевказані Рішення суду набрали законної сили, проте досі не виконані. Тому, позивач просить стягнути з відповідача 939 854,42 (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 42 коп., з яких 534 105,14 гри. - інфляційні втрати суми боргу за період з 11.12.2015 року по 10.12.2018 року, 396 144, 28 гри. - проценти від суми позики за період з 11.12.2015 року по 10.12.2018 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, місце та час судового засідання відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 06 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача в борг грошову суму у розмірі 820 000, 00 грн., та зобов`язався повернути вказану суму в строк до 06 жовтня 2009 року, що підтверджується договором позики, власноручно підписаним відповідачем.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2012 року, що набрало законної сили, на підставі ст. ст. 509, 526, 1046, 1049 ЦК України позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, стягнуто з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 06 квітня 2009 року у розмірі 1 297 001,31 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 820 000,00 грн., відсотків за користування коштами у розмірі 220 315, 31 грн., інфляційних витрат у розмірі 178 760, 00 грн., та пені у розмірі 74 620, 00 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2014 року, що набрало законної сили, на підставі ст. ст. 509, 526, 1046, 1049 ЦК України позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, стягнуто з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 06 квітня 2009 року у розмірі у розмірі 1 036 952 (один мільйон тридцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 55 коп., суму процентів за договором позики від 06 квітня 2009 року за період з 13 грудня 2012 року по 10 грудня 2015 року у розмірі 342 063 (триста сорок дві тисячі шістдесят три) грн. 55 коп..

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань.

Такі ж правові позиції були висловлені ВС в постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

У зв`язку з тим, що заочні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2012 року та від 14.11.2016 року не були виконані відповідачем, заборгованість за договором позики не була погашена, ОСОБА_1 поніс інфляційні втрати за період з 11.12.2015 року по 10.12.2018 року.

За вказаний період індекс інфляції складав (100,70 : 100) x (100,90 : 100) x (99,60 : 100) x (101,00 : 100) x (103,50 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (99,90 : 100) x (99,70 : 100) x (101,80 : 100) x (102,80 : 100) x (101,80 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (101,00 : 100) x (101,80 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (100,20 : 100) x (99,90 : 100) x (102,00 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (101,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) = 1.40068055

Сума боргу, на яку проводиться інфляційне нарахування - 1 297 001, 31 грн.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у загальному розмірі 519 683,20 грн (1 297 001,31 x 1.40068055 - 1 297 001,31 грн.), а не розрахована позивачем сума, до якої було безпідставно враховано індекс за грудень 2018 р.

Щодо вимоги про стягнення процентів виходячи з облікової ставки Національного банку України встановленої на відповідні періоди згідно постанов НБУ, то в цій частині суд не погоджується з доводами позивача, оскільки нарахування процентів за нормою ч.1 ст.1048 ЦК України можливе лише під час дії договору позики за правомірне користування коштами, а в даному випадку, після закінчення строку дії договору та з урахуванням прийнятих рішень судів про стягнення заборгованості, позивач має право здійснювати нарахування відсотків за неправомірне користування грошовими коштами згідно з ч. 2 статті 625 ЦК України.

Як судом встановлено строк повернення позики був визначений до 06.10.2009 р.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року, справа №444/9519/12, зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, враховуючи період з 11.12.2015 року по 10.12.2018 року та суму боргу 1 297 001, 31 грн. з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3 % річних , які складають загальну суму -116730,12 грн. (з 11.12.2015 року по 31.12.2015 року - 1 297 001,31 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 21 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 2 238,66 грн.; з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року - 1 297 001,31 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 366 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 38 910,04 грн.; з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 1 297 001,31 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 38 910,04 грн.;з 01.01.2018 року по 10.12.2018 року - 1 297 001,31 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 344 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 36 671,38 грн.)

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної суми вимог, а саме 6364,13 грн..

Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,280-283, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 636413,32грн., з яких 519 683,20 грн. - інфляційні втрати з суми боргу за період з 11.12.2015 року по 10.12.2018 року, 116730,12 грн..- 3% річних від суми позики за період з 11.12.2015 року по 10.12.2018 року, а також судовий збір у розмірі 6364,13 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 02.04.2021 р.

Суддя