Справа № 541/2145/20
Номер провадження 2/541/181/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 квітня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу в порядку загального провадження

за позовом ОСОБА_1 до

Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області

про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

установив:

04 листопада 2020 року в інтересах ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом звернувся його представник, адвокат Жага Е.Г.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Прогрес», площею 4,56 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області. За свого життя спадкодавиця ІНФОРМАЦІЯ_2 заповіт склала. Спадщину після ОСОБА_2 позивач прийняв у встановленому законом порядку. Позивач має перешкоди в оформленні своїх спадкових прав з огляду на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. З огляду на це, позивач прохав визнати за ним право на спірну земельну частку (пай).

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.11.2020 року відкрито провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с.20).

У встановлений судом строк відповідач правом відзиву не скористався.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник, адвокат Жага Е.Г. подав до суду заяву в якій прохав позов розглянути у їх відсутність, вимоги позову підтримав та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав розгляд справи провести у його відсутність, заперечень щодо позовних вимог не мав (а.с.35).

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та долучені до них письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 (а.с.37).

За відомостями Полтавського обласного державного нотаріального архіву до майна померлої ОСОБА_2 Другою миргородською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 22. До вказаної справи долучено заяву ОСОБА_1 від 07.04.1999 року про прийняття спадщини. Окрім того, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим 06.05.1998 року Комишнянською селищною радою Миргородського району Полтавської області за № 57, на іншу частину спадкового майна (а.с.46).

За відомостями відділу у Миргородському району Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Прогрес». Згідно копії Сертифікату серії ПЛ 0236133, розмір земельної частки (пай) складає 4,56 умовних кадастрових гектар (а.с.4).

Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Зважаючи на дату прийняття спадщини після ОСОБА_2 застосуванню підлягають положення ЦК УРСР 1963 року.

У відповідності до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР 1963р., кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З відомостей наданими Полтавським обласним державним нотаріальним архівом № 513/2145/20/2694/2021 від 03.03.2021 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від 27.01.1999 було заведено спадкову справу № 22. У зв`язку з прийняттям спадщини ОСОБА_1 було видано свідоцтва на іншу частину спадкового майна (а.с.46).

Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Матеріалами справи підтверджується факт набуття спадкодавцем ОСОБА_2 , права на спірну земельну часту (пай) та факт прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 а тому, на переконання суду, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набув право на спірну земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право спадкодавця на земельну частку (пай), перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ним право на отримання вказаної вище земельної частки (пай).

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових

Керуючись ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР(1963р), 13,141, 263, 268, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право на земельну частку (пай) колишнього члена КСП «Прогрес» площею 4,56 умовних кадастрових гектар на території Комишнянської селищної ради Миргородського району згідно сертифікату серія ПЛ № 0236133, зареєстрованого 29.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 659., право на яку мала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з виготовлення повного тексту рішення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський