Провадження № 2-з/752/434/21
У Х В А Л А

05.05.2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, за якою вона просить витребувати у відповідача оригінал електронного доказу (інформацію в електронній (цифровій формі), який підтверджує укладання кредитного договору між позивачем ( ОСОБА_1 ) та відповідачем (ТОВ «Маніфою»), а саме: кредитний договір, укладений в електронній формі; графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді.

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи заяви про забезпечення доказів приходить до наступних висновків.

За змістом частини 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Стаття 117 ЦПК України визначає вимоги до заяви про забезпечення доказів. Так, зокрема, пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; обгрунтування необхідності забезпечення доказів.

Заява ОСОБА_1 не містить відомостей, які визначені п. 3, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України.

Крім того згідно ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору додається до заяви.

Заявником до заяви про забезпечення доказів документу про сплату судового збору не додано.

Разом з тим, ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Заявник вказує, що всі кошти які вона отримує, ідуть на погашення заборгованості та придбання харчів, тому сплатити судовий збір не має можливості.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначний строк у порядку, встановленому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові Пленуму N 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначив, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Пунктом 29 Постанови Пленуму N10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" передбачено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однієї з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Заявник вказує, що в неї відсутня можливість сплатити судовий збір, з огляду на те, що всі грошові кошти, які вона отримує, ідуть на погашення заборгованості та харчі.

Наведені заявником обставини не є достатньою підставою для звільнення її від сплати судового збору. Заявником не надано обгрунтованих та беззаперечних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, з огляду на що в задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціну позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до підпункту 4 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 році з 1 січня становить 2 270,00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити суму судового збору в розмірі 454,00 грн.

Судовий збір перерахувати за реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Голосіївський район/22030101

Код отримувача: 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0026002

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101; _______(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Голосіївський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

У відповідності до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

2. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернути заявнику.

3. Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 05.05.2021р.

Суддя І.О. Ольшевська