Ухвала

30 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 335/6726/20

провадження № 61-5027ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - Пасічник Олени Миколаївни на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення грошового зобов`язання та сплату трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення грошового зобов`язання та сплату трьох відсотків річних.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 82 639,75 грн, та 3% річних розміром 9 531,00 грн, нараховані на суму заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2011 року у справі № 2а-7577/2011 за період з 24 січня 2014 року по 31 травня 2020 року, всього стягнуто 92 170,75 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати розміром 39 262,35 грн та 3% річних розміром 5 415,00 грн, нараховані на суму заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2014 року у справі № 337/6385/14-а за період з 08 грудня 2014 року по 31 травня 2020 року, всього стягнуто 44 677,35 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У березні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - Пасічник О. М. на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, підтвердження повноважень представника.

У квітні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 05 квітня лютого 2021 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.

У касаційній скарзі представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - Пасічник О. М., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та закрити провадження у справі.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Оскільки ціна позову у даній справі станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн*100 = 227 000 грн) зазначена справа є малозначною в силу закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадок, передбачений підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню: якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Заявник стверджує, що викладені в оскаржуваних судових рішеннях висновки не узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, а тому існує необхідність забезпечення єдності судової практики.

Надавши оцінку доводам заявника, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт а пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18, провадження № 14?158цс20, від 16 грудня 2020 року у справі № 428/12730/19, провадження № 61?15863св20, від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц, провадження № 61-20134св19, від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18?ц, провадження № 61?17311св19, від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц, провадження № 61-7355св20, від 20 лютого 2019 року у справі № 642/6005/17, провадження № 61-42353св18, від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19, провадження № 12-189гс19, від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц, провадження № 14?5цс20, від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц, провадження № 14-727цс19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 335/6726/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення грошового зобов`язання та сплату трьох відсотків річних.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

Є. В. Синельников