ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 квітня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 737/315/20

Головуючий у першій інстанції Лібстер А. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/63/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області у складі судді Лібстера А.С. від 14 серпня 2020 року, місце ухвалення рішення смт.Куликівка, дата складання повного тексту рішення 14 серпня 2020 року, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.12.2011 року у розмірі 25 694 грн. 61 коп., яка складається із наступного: 15 272 грн. 38 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 15 272 грн. 38 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 5 018 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 3 704 грн. 24 коп. - нарахована пеня; 0 грн. - нарахована комісія; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 199 грн. 74 коп. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь із відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 102 грн. Вимоги заявленого позову Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 02.12.2011 року, ОСОБА_1 було надано у користування кредитну картку. Підписанням заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на відповідному банківському сайті, відповідач підтвердила свою згоду на те, що між нею та позивачем укладено договір про надання банківських послуг. Позивач вказує, що у зв`язку із порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 22.03.2020 року має заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 25 694 грн. 61 коп., яка складається із наступного: 15 272 грн. 38 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 15 272 грн. 38 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 5 018 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 3 704 грн. 24 коп. - нарахована пеня; 0 грн. - нарахована комісія; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 199 грн. 74 коп. - штраф (процентна складова). У вимогах заявленого позову позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 102 грн.

Заочним рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 051 грн. 56 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк судовий збір в розмірі 2 102 грн.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції від 14.08.2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 220 грн. 82 коп. та процентів за користування кредитом, і ухвалити у вказаній частині нове рішення, яким зазначені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В іншій частині заочне рішення апелянт просить залишити без змін. Доводи апеляційної скарги вказують, що у оскаржуваній частині заочне рішення суду першої інстанції від 14.08.2020 року є необґрунтованим, ухваленим без повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, має місце невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, та неправильне застосування норм права. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у повному розмірі, оскільки наявність даної заборгованості підтверджена матеріалами справи, в тому числі, і банківською випискою, яка має статус первинного документу. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач користувалась кредитними коштами на загальну суду 80 311 грн. 51 коп., при цьому, здійснила часткове погашення заборгованості на загальну суму - 37 138 грн. 52 коп. Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк в доводах апеляційної скарги стверджує, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні вимог заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом. Доводи апеляційної скарги, з посиланням на статтю 536, ч.1 статті 1048, ч.1, ч.3 статті 1049, статтю 1054 ЦК України, статті 47, 48, 49 Закону України Про банки і банківську діяльність, вказують про відсутність підстав для відмови у стягненні з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитом, оскільки відповідач отримала кредитні кошти, користувалась ними, проте, на користь банку відповідні виплати не здійснила. Доводи апеляційної скарги стверджують, що висновок суду першої інстанції про часткове задоволення вимог заявленого позову не узгоджується із принципами платності кредитного договору, та наносить істотну шкоду всім споживачам банківських послуг, банку. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк вказує, що суми оплати внесені на погашення заборгованості за кредитним договором, повинні бути віднесені на погашення неустойки та процентів. Проте, суд першої інстанції, всупереч положенням статті 534 ЦК України, дійшов висновку про погашення заборгованості за тілом кредиту.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що між сторонами даного спору 02.12.2011 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено відповідний кредитний ліміт.

02.12.2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.23).

Як вбачається із наданого позивачем суду розрахунку заборгованості відповідача за договором №б/н від 02.12.2011 року, станом на 22.03.2020 року (а.с.15-15,зворот), у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного із банком договору, сума заборгованості за даним договором становить 25 694 грн. 61 коп., яка складається із наступного: 15 272 грн. 38 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 15 272 грн. 38 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 5 018 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 3 704 грн. 24 коп. - нарахована пеня; 0 грн. - нарахована комісія; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 199 грн. 74 коп. - штраф (процентна складова).

З виписки за укладеним між сторонами даного спору договором, станом на 25.03.2020 року, вбачається проведення відповідних операцій у хронологічний період з 02.12.2011 року по 01.03.2020 року (а.с.16-20).

Відповідно до довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , згідно укладеного договору (а.с.22), старт карткового рахунку відбувся 02.12.2011 року, встановлено кредитний ліміт 2 000 грн.; зміна кредитного ліміту 02.12.2011 року, кредитний ліміт 0,00; зміна кредитного ліміту 24.12.2012 року, збільшення кредитного ліміту 4 000 грн.; зміна кредитного ліміту 27.02.2013 року, збільшення кредитного ліміту 8 000 грн.; зміна кредитного ліміту 19.10.2017 року, збільшення кредитного ліміту 12 000 грн.; зміна кредитного ліміту 13.05.2019 року, зменшення кредитного ліміту 0,00.

Згідно довідки позивача (а.с.21), ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором було надано кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття: 02.12.2011 року, термін дії: 09/15; № НОМЕР_2 , дата відкриття: 31.10.2012 року, термін дії: 07/16; № НОМЕР_3 , дата відкриття: 13.11.2012 року, термін дії: 11/16; № НОМЕР_4 , дата відкриття: 07.11.2014 року, термін дії: 07/17; № НОМЕР_5 , дата відкриття: 20.01.2015 року, термін дії: 08/18; № НОМЕР_6 , дата відкриття: 15.09.2018 року, термін дії: 08/22.

Заочним рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 051 грн. 56 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк в доводах апеляційної скарги стверджує, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні вимог заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом. Доводи апеляційної скарги, з посиланням на статтю 536, ч.1 статті 1048, ч.1, ч.3 статті 1049, статтю 1054 ЦК України, статті 47, 48, 49 Закону України Про банки і банківську діяльність, вказують про відсутність підстав для відмови у стягненні з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитом, оскільки відповідач отримала кредитні кошти, користувалась ними, проте, на користь банку відповідні виплати не здійснила.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 02.12.2011 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до банку із заявою, відповідно до якої висловила свою згоду на наступне: Я згодна з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між мною і банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку - www.privatbank.ua (а.с.23-23, зворот).

Підписанням заяви від 02.12.2011 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч.1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт отримання відповідачем кредитних карток та користування кредитними коштами підтверджується матеріалами справи (а.с.16-20,21).

Як вбачається із позовної заяви (а.с.2-6), позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного із банком договору, станом на 22.03.2020 року заборгованість ОСОБА_1 за укладеним із банком кредитним договором становила 25 694 грн. 61 коп.

Згідно довідки позивача (а.с.21), ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором було надано кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття: 02.12.2011 року, термін дії: 09/15; № НОМЕР_2 , дата відкриття: 31.10.2012 року, термін дії: 07/16; № НОМЕР_3 , дата відкриття: 13.11.2012 року, термін дії: 11/16; № НОМЕР_4 , дата відкриття: 07.11.2014 року, термін дії: 07/17; № НОМЕР_5 , дата відкриття: 20.01.2015 року, термін дії: 08/18; № НОМЕР_6 , дата відкриття: 15.09.2018 року, термін дії: 08/22.

За змістом ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1, ч.2, ч.3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Обґрунтовуючи вимоги заявленого позову, АТ КБ ПриватБанк, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором №б/н від 02.12.2011 року, посилався також на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та на Витяг з Тарифів Банку.

При цьому, необхідно зазначити, що матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів у розумінні положень статей 77,80 ЦПК України відносно того, що саме Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів Банку, на які посилається позивач в обґрунтування вимог заявленого позову, були зрозумілими для відповідача, і що з даними документами відповідач ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В матеріалах справи також відсутні відповідні докази на підтвердження тих обставин, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили в собі умови, зокрема, і щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначених у даних документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

За даних обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору і щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторони до запропонованого договору.

Приймаючи до уваги вищенаведене, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, які містяться в матеріалах справи, не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами даного спору 02.12.2011 року шляхом підписання Анкети-заяви, оскільки вказані документи на містять в собі підпису відповідача. За даних обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, які також обґрунтовано були прийняті до уваги судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті.

Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги не спростовують вірного по суті висновку заочного рішення суду першої інстанції від 14.08.2020 року щодо відсутності підстав для задоволення вимог заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача: заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України; нарахованої пені; а також штрафів, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції необґрунтовано зменшено розмір заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з 15 272 грн. 38 коп. до 2 051 грн. 56 коп.

Як вбачається із заочного рішення суду першої інстанції від 14.08.2020 року, частково задовольняючи вимоги заявленого позову у вказаній частині, та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 051 грн. 56 коп., суд першої інстанції зазначив, що сума 2 051 грн. 56 коп. - це різниця між отриманими відповідачем кредитними грошовими коштами та внесеними нею грошовими коштами на погашення заборгованості, а саме, 67 116 грн. 44 коп. - 65 064 грн. 88 коп. = 2 051 грн. 56 коп.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що при вирішенні вимог заявленого позову у вказаній частині суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги надану позивачем виписку по кредитному банківському рахунку відповідача (а.с.16-20), яка має статус первинного документу, та містить в собі інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача, а саме, баланс станом на дату укладення кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитної картою (з визначенням дати проведення операції та її визначенням, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції).

Також необхідно зазначити, що при вирішенні вимог заявленого позову у вказаній частині, судом першої інстанції не прийнято до уваги приписи статті 534 ЦК України, яка регламентує черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням.

Виходячи із документально підтверджених фактичних обставин справи (а.с.7-15,16-20), а також приймаючи до уваги норми права, які регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, станом на 22.03.2020 року, підлягає 15 272 грн.38 коп.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк необхідно задовольнити частково. При цьому, заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2020 року змінити, виклавши другий, третій абзаци його резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, , юридична адреса: вул.Грушевського, буд.1-Д, м.Київ, заборгованість за тілом кредиту, станом на 22.03.2020 року, в розмірі 15 272 (п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 38 коп. за кредитним договором №б/н від 02.12.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 1 240 (одну тисячу двісті сорок) грн. 18 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Згідно приписів ч.1,ч.13 статті 141 ЦПК України, розрахунок наступний: 2 102 грн.(а.с.1) х 59% (задоволено судом вимоги заявленого позову) = 1 240 грн. 18 коп.

В іншій оскаржуваній частині заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2020 року необхідно залишити без змін.

Апеляційний суд, відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 1 860 (одну тисячу вісімсот шістдесят) грн. 27 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Розрахунок наступний: 3 153 грн. (а.с.104) х 59% (задоволено апеляційним судом вимоги апеляційної скарги) = 1 860 грн. 27 коп.

Керуючись статтями: 141, 367, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2020 року змінити, виклавши другий, третій абзаци його резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, , юридична адреса: вул.Грушевського, буд.1-Д, м.Київ, заборгованість за тілом кредиту, станом на 22.03.2020 року, в розмірі 15 272 (п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 38 коп. за кредитним договором №б/н від 02.12.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 1 240 (одну тисячу двісті сорок) грн. 18 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

В іншій оскаржуваній частині заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2020 року, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 1 860 (одну тисячу вісімсот шістдесят) грн. 27 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 26.04.2021 року.

Головуючий: Судді: