Справа № 242/2852/20
Провадження № 2/242/9/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 квітня 2021 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Переясловської Ю.А., при секретарі судового засідання Каменської А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Селидівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.12.2020 року відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та розгляд справи призначений за правилами позовного (загального) провадження.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.02.2021 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Селидівської міськаї ради в судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивачки. Відповідача не бачила з моменту народження дитини позивача. Батько дитиною не цікавиться, участі в її вихованні не приймає.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він працює з позивачкою. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини з народження дитини.
Перевіривши матеріали справи, вивчивши пояснення позивачки та представника третьої особи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Селидівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21 листопада 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №102.
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 14.06.2016 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області № 242/3525/16-ц від 08.08.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки, у розмірі ј частина всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01.08.2016 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини у розмірі ј частина всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01.08.2016 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області №242/2640/17 від 25.10.2017 року розірвано шлюб, зареєстрований 21.11.2015 року Новогродівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 102 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області №242/6508/18 від 05.03.2019 року визначено місце проживання доньки з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно наданої закладом дошкільної освіти ясла-садком № 1 «Чайка» довідки № 40 від 19.06.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідує групу «Капітошка» з 02.05.2018 р. в закладі дошкільної освіти (ясла- садок) №1 «Чайка» .
Згідно наданої закладом дошкільної освіти ясла-садком № 1 «Чайка» характеристики від 23.06.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 виховується в неповній сім`ї - однією мамою. Мама завжди цікавиться успіхами доньки, прислуховується до порад вихователів. У дитини багато іграшок, дитина привітна, не жадібна. За весь час відвідування дитсадочка тато не забирав дитину, не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться її успіхами та труднощами.
Згідно рішення виконавчого комітету Селидівської міської ради від 02.10.2019 року №176/5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, яка постраждала внаслідок бойових дій та збройних конфліктів.
Згідно довідки № 17 від 18.06.2020 року, ОСББ «Рубін», за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно пояснень голови ОСББ «Рубін м.Селидове» від 18.06.2020 року встановлено, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , за час проживання в будинку, з вересня 2018 року і по теперішній час вона батька дитини не бачила, вихованням дитини займається мама, мешкають вдвох. Дитина завжди охайна, в квартирі чисто, ОСОБА_1 приймає участь у громадському житті будинку, громадський порядок не порушує.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №1082 від 17.04.19 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно довідки КНП Центр первинної медико- санітарної допомоги Селидівської міської ради від 10.06.20 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться під оглядом лікаря- педіатра ОСОБА_7 з народження. Під час відвідування амбулаторії завжди була з матерію.
Згідно довідки №02/30 виданої Селидівським гірничим технікумом ОСОБА_1 працює у Селитдівському гірничому технікумі на посаді викладача з 03.09.2018 року.
Згідно характеристики, виданої Селидівським гірничим технікумом, ОСОБА_1 працює у Селидівському гірничому технікумі з 03.09.2018 року викладачем економічних дисциплін. За час роботи зарекомендувала себе як кваліфікований викладач. До роботи ставиться серйозно і відповідально. Спокійна, ввічлива, доброзична. Користується повагою викладачів, співробітників та студентів технікуму.
Згідно договору купівлі- продажу квартири від 05.09.2018 року ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається із двох житлових кімнат, загальною площею 48,45 кв.м., житловою - 26,4 кв.м.
Згідно акту обстеження умов проживання від 25.06.2020 року, складеного начальником ССД Сузіною Л.О., головним спеціалістом ССД Колісник І.О., за адресою: АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в квартирі створені всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, а саме: водо та енергопостачання, центральне опалення, меблі (шафа- купе, полиці для речей, диван, побутова техніка). Є окрема дитяча кімната, диван, куточок для навчання та відпочинку, обладнаний необхідними меблями. У дитини є одяг, взуття, шкільні приладдя, книжки, іграшки в достатній кількості. Стосунки в сім`ї доброзичливі та дружні. Зі слів сусідів батько дитини, ОСОБА_2 вихованням дитини не займається.
Згідно довідки- характеристики від 29.01.2021 на ОСОБА_2 встановлено, що він характеризується позитивно. В зловживанні спиртними напоями, захопленні іншими шкідливими звичками ніколи помічений не був, правопорушень не допускав. Відгуки членів сім`ї, односельчан на нього хороші. За характером спокійний, доброзичливий, врівноважений.
Згідно висновку № 02-23/4-1030 від 09.10.2020 року виконавчий комітет Селидівської міської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 18 Конвенції, про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно до ст. 20 Конвенції, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.
Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Крім того, порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом, зокрема ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».
У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.
Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.
Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.
Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК).
Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час.
Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. ( ч.2, 4 ст.194 СК України).
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України).
Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.
Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).
У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.
В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення неустойки за несплату аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку не оскаржувалися.
Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментах за вказаний період, обчисленої згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Авдіївському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. Даний виконавчий лист буде перебувати на виконанні до повного погашення суми заборгованості боржником.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(частина третя статті 181 СК України).
Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові № 657/1786/19 від 22 квітня 2020 року, в якій зазначено наступне.
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець встановив розмір пені - 1 відсоток за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.
За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, в якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення обчислюється з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
У постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у раніше прийнятих постановах від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, та зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Аналогічно вирішено питання в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
виходячи з наведеного:
листопад 2019 року: 2476 х 1% х 242 = 5991,22 грн; грудень 2019 року : 3208 х 1% х 211 = 6768,88 грн; січень 2020 року: 2631 х 1% х 180 = 4735,80 грн; лютий 2020 року: 2586 х 1% х 151 = 3904,86 грн; березень 2020 року: 2803 х 1% х 120 = 3363,60 грн; квітень 2020 року: 2803 х 1% х 90 = 2522,70 грн; травень 2020 року: 2621 х1% х59=1546,39 грн.; червень 2020 року: 2821 х 1% х 29=818,09 грн.
Нарахування пені (неустойки) за липень 2020 року не підлягає задоволенню, оскільки згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_8 в липні 2020 року сплатив 6124 грн., у зв`язку з чим в липні 2020 року виникла переплата по аліментам в сумі 3062 грн.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено,що при звернені до суду позивачка сплатила судовий збір в сумі 840 грн.00 коп. та враховуючи, що суд задовольнив позовні позовну вимогу щодо позбавлення батьківських прав повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 840 грн. 00 коп.
Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки при подачі позову до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, враховуючи те, що позов подано 03.07.2020 року, що суд задовольнив позовну вимогу щодо стягнення пені (неустойки) за несвоєчасну сплату аліментів частково, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог у розмірі 592 грн. 51 коп. (70,47 %).
Керуючись Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд -
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 витрати по сплаті судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у сумі 592 (п`ятсот дев`яносто дві) грн. 51 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.А. Переясловська