Справа № 606/373/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через представника - адвоката Пацулу В.О. звернуласьв суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у якому просить визнати останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що позивач є власником вказаного вище житлового будинку. У належному ОСОБА_1 житлі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 (дочка позивача), ОСОБА_3 (внучка позивача), які не проживають в даному житловому приміщенні близько 10 років, витрати по її утриманні не несуть, комунальні платежі не сплачують. Реєстрація відповідачів у квартирі створює позивачу певні незручності, оскільки вона не має змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном.

За вказаних обставин, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 01 березня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом. Поставлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Пацула В.О. у судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились повторно з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин неможливості прибуття їх в судове засідання суд не повідомили. Тому суд, враховуючи положення статті 280 ЦПК України, вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить копія Договору купівлі-продажу від 16 січня 1993 року, зареєстрованого у реєстрі за №69 та реєстраційного посвідчення, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 21 січня 1998 року.

На момент розгляду справи в житловій квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 , дочка позивача ОСОБА_2 , внучка позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_2 .

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов завника від 15.05.2015 за № 365 та від 13.04.2021 за №0224/11, комісією, яка складається з депутатів Теребовлянської міської ради ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: квартира АДРЕСА_1 , однак у вказаному житловому приміщенні не проживають ОСОБА_2 з 2004 року, ОСОБА_3 з 2007 року.

Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Суб`єктами права приватної власності, згідно статті 325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статті 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог частини першої статті 317, частини першої статті 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до вимог статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із статтею 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Згідно статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за адресою: квартира АДРЕСА_1 , не проживають більше року та не з`являються, щоб знятися з реєстраційного обліку.

Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідачів у спірному житловому будинку суду представлено не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення прав позивача відповідачами, які підлягають захисту в порядку усунення позивачу перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 22 квітня 2021 року.

Суддя А.В.Мельник