У Х В А Л А

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 523/14950/14-ц

провадження № 61-5783ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2006 року та додатковими договорами до нього у розмірі 21 660,44 дол. США, що еквівалентно 284 603,69 грн.

Позов мотивований тим, що 17 липня 2006 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 39 600,00 дол. США.

У забезпечення виконання позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, інших платежів та штрафних санкцій за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 укладені окремі договори поруки.

15 листопада 2013 року між банком і кожним відповідачем окремо укладені додаткові договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору і договорів поруки, відповідно.

Згідно з кредитним договором відсоткова ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 9% річних, а додатковою угодою 13,8 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту та сплати відсотків до 16 липня 2016 року.

Також в забезпечення виконання боргових зобов`язань ОСОБА_2 передала у заставу банку транспортний засіб - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідачі взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та договорами поруки належним чином не виконали, станом на 12 серпня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 21 660,44 дол. США, що еквівалентно 284 603,69 грн, цю заборгованість банк просив стягнути в судовому порядку з відповідачів солідарно.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2006 року та додатковим договором до нього у розмірі 19 622,84 дол. США, що еквівалентно 257 844,12 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14 411,25 дол. США, що еквівалентно 189 363,83 грн; відсотки за користування кредитом - 988,76 дол. США, що еквівалентно 12 992,31 грн; пеня - 262,83 дол. США, що еквівалентно 3 453,59 грн; штраф у розмірі - 3 960,00 дол. США, що еквівалентно 52 034,40 грн.

Стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2006 року та додатковим договором до нього у розмірі - 19 622,84 дол. США, що еквівалентно 257 844,12 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 14 411,25 дол. США, що еквівалентно 189 363,83 грн; відсотки за користування кредитом - 988,76 дол. США, що еквівалентно 12 992,31 грн; пеня - 262,83 дол. США, що еквівалентно 3 453,59 грн; штраф у розмірі - 3 960 дол. США, що еквівалентно 52 034,40 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2006 року та додатковим договором до нього у розмірі 1 587,60 дол. США, що еквівалентно 20 861,06 грн, із яких: тіло кредиту - 866,77 дол. США, що еквівалентно 11 389,36 грн; відсотки за користування кредитом - 538,30 дол. США, що еквівалентно 7 073,26 грн; пеня - 182,53 дол. США, що еквівалентно 2 398,44 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що враховуючи додаток №1 до додаткового договору №4 та дату звернення банку до суду - 29 вересня 2014 року, солідарна відповідальність поручителів настала з 26 березня 2014 року. Розмір боргу на цю дату, який підлягає солідарному стягненню, становить за тілом кредиту - 14 411,25 дол. США (15 728,02 - 1 316,77), що за курсом Національного банку України станом на 12 серпня 2014 року - 189 363,83 грн, відсотки за користування кредитом - 988,76 дол. США, що за курсом Національного банку України- 12 992,31 грн, пеня - 262,83 дол. США, що за курсом Національного банку України - 3 453,59 грн, штрафу у розмірі 3 960,00 дол. США, що за курсом Національного банку України - 52 034,40 грн.

Різниця за кредитом - 866,77 дол. США (15 278,02 - 14 411,25), за відсотками за користування кредитом - 538,30 дол. США (1 527,06 - 988,76), пеня - 182,53 дол. США (445,36 - 262,83) підлягає стягненню лише з відповідача ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції виходив з того, що підстав для застосування загальної позовної давності у три роки та в один рік для пені немає, оскільки вона не пропущена.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції змінено, шляхом викладення абзаців другого, третього, четвертого, п`ятого резолютивної частини у новій редакції.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2006 року та додатковими договором від 15 листопада 2013 року до вищезазначеного кредитного договору у розмірі: 19 360,01 дол. США, що еквівалентно 254 390,40 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту -14 411,25 дол. США, що еквівалентно 189 363,83 грн; відсотки за користування кредитом 988,76 дол. США, що еквівалентно 12 992,31 грн; штраф у розмірі 3 960,00 дол. США, що еквівалентно 52 034,40 грн; пеню - 4 596,97 грн.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2006 року та додатковим договором від 15 листопада 2013 року до вищезазначеного кредитного договору у розмірі: 19 360,01 дол. США, що еквівалентно 254 390,40 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 14 411,25 дол. США, що еквівалентно 189 363,83 грн; відсотки за користування кредитом - 988,76 дол. США, що еквівалентно 12 992,31 грн; штраф у розмірі 3 960,00 дол. США, що еквівалентно 52 034,40 грн; пеню - 4 596,97 грн.

Стягненоз ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2006 року та додатковим договором від 15 листопада 2013 року до вищезазначеного кредитного договору у розмірі 1 587,60 дол. США, що еквівалентно 20 861,06 грн, із яких: заборгованість із тіла кредиту - 866,77 дол. США, що еквівалентно 11 389,36 грн; заборгованість із відсотків за користування кредитом - 538,03 дол. США, що еквівалентно 7 073,26 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в рівних частинах судовий збір у сумі 2 846,04 грн, тобто з кожного - 948,68 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що банк довів наявність заборгованості за кредитним договором та процентами, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції щодо визначення суми загальної заборгованості з урахуванням боргу з пені у доларах США з переведенням у гривню по курсу Національного банку України на день складення розрахунку, оскільки суд першої інстанції дійшов цих висновків з порушенням статті 549 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного визначення розміру заборгованості.

Визначений у національній грошовій одиниці гривні розмір пені становить 4 596,07 грн, тому апеляційний суд дійшов висновку, що загальний розмір заборгованості необхідно змінити.

Постановою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 3 960,00 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 12 серпня 2014 року становить 52 034,40 грн, скасовано з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в позові в цій частині.

В іншій частині постанову апеляційного суду та рішення суду першої інстанції у незміненій апеляційним судом частині залишено без змін.

У 2018 році ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині внесення змін та доповнень до договору поруки на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року залишено без змін в частині, не зміненій постановою Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року та постановою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 207,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 284 603,69 грн.

Зазначена справа є справою з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 207,00 грн*250=567 500,00 грн) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Отже, справа є малозначною.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Доводи касаційної скарги містять посилання на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте зводяться до незгоди зі встановленими обставинами та оцінкою доказів, не стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Оскільки оскаржені заявником рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року постановлені у малозначній справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 червня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко