Провадження №2/554/265/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Таран В.І.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

представник відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поновлення батьківських прав; третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поновлення батьківських прав, в якому просив поновити йому батьківські права відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; надати йому право на періодичні побачення з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період її перебування на території України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з 2006 по 2008 рік перебував у шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_4 . Проте, сімейні відносини між ними не склалися ще до народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони перестали жити разом. 19.10.2006 року Октябрським районним судом м.Полтави було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Свій обов`язок по сплаті аліментів позивач виконував відповідно до вимог, викладених у зазначеному виконавчому листі.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04.02.2008 року шлюб між сторонами було розірвано, неповнолітня дитина залишилася проживати з матір`ю.

25.07.2011 року Октябрським районним судом м.Полтави ухвалено заочне рішення про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке він вважає необґрунтованим та незаконним.

Фактично з 2011 року позивач не мав жодної конкретної інформації щодо місцезнаходження доньки ОСОБА_5 . Позивач є годувальником своєї нової сім`ї, працює за кордоном. В 2019 році при черговому перетині ОСОБА_1 митного кордону України, уповноваженим органом йому було відмовлено у виїзді - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Борг по сплаті аліментів склав 208158,17 гривень. Заборгованість була погашена у повному обсязі та заборону виїзду знято. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави розмір аліментів зменшено з 1/4 на 1/6 частку від всіх видів заробітку.

Позивачу наразі відомо, що відповідач разом з їх спільною донькою ОСОБА_5 тривалий час постійно проживають в державі Ізраїль та змінили своє прізвище на ОСОБА_4 , у зв`язку з одруженням ОСОБА_4 . Згідно долученого листа Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично з 2016 року проживає в державі Ізраїль.

Позивач вказав, що хоча зразковим батьком він себе назвати не може, проте має твердий намір та щире бажання відновити стосунки та спілкування з донькою, турбуватися про неї та бути присутнім у її житті як батька.

ОСОБА_1 посилається на те, що він одружений, виховує сина, має належні умови проживання, постійний дохід, фізично та психічно здоровий, немає шкідливих звичок і його спосіб життя дозволяє йому належним чином виконувати свої батьківські обов`язки щодо доньки ОСОБА_5 . Через незалежні від позивача обставини він немає реальної можливості встановити контакт з донькою та піклуватись про неї без відповідного рішення суду.

Ухвалою суду від 04.12.2020 року було відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з-за недоведеності зміни позивача свого ставлення до дитини і виконання батьківського обов`язку після прийняття судом рішення про позбавлення його батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_5 , 2006 року народження.

Згідно заяви ОСОБА_4 , її донька ніколи не бачила ОСОБА_1 , вона категорично не бажає зустрічатися з позивачем, не бажає бачити цю людину взагалі, а тим більше мати з ним родинні стосунки, ставлення до нього у неї вкрай негативне .

Згідно відповіді на відзив позивач просить задовольнити позовні вимоги, давши йому надію і можливість виправити свої помилки, виконувати свої батьківські обов`язки належним чином та відновити спілкування з його донькою.

Ухвалою суду від 09.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив вимоги задовольнити. Зазначив, що доньку він взагалі ніколи не бачив, лише на фото, не спілкувався з нею, бо відповідач не дозволила б. До органу опіки та піклування жодного разу не звертався, був за кордоном коли його позбавили батьківських прав. Рішення суду не оскаржував, бо на той час погодився з таким рішенням. Обставини на теперішній час змінилися, він переосмислив свою поведінку і хоче спілкуватися з дочкою.

Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Вказала, що позивач сплатив заборгованість по аліментах, просить як поновити в батьківських правах так і встановити періоди спілкування з дитиною. Позивач може виправити помилки.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні вимог. Вказала, що як відповідач так і її донька категорично заперечують проти спілкування з позивачем, у дитини є батько, з яким вона в хороших стосунках. Зазначила, що позивач сплатив заборгованість по аліментах, коли його зупинили на кордоні. Дитина не повинна надавати йому шанси, бо у нього є обов`язки. Позивач рішення суду не оскаржив, до органу опіки та піклування не звертався, даних про заборону спілкування немає. Батько не змінився, у доньки склалось відношення до нього, яке не може бути змінено.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішити справу на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батькомОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 .

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25.07.2011 року позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про існування рішення позивачу було відомо. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Згідно ст. 151 СК України - батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.1 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно ч.4 ст.169 СК України суд перевіряє наскільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Позивач ОСОБА_1 просить поновити його батьківські права відносно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що вінодружений, виховує сина, має належні умови проживання, постійний дохід, фізично та психічно здоровий, що дозволяє йому належним чином виконувати свої батьківські обов`язки щодо доньки ОСОБА_5 , а також має твердий намір та щире бажання відновити стосунки та спілкування з донькою, турбуватися про неї та бути присутнім у її житті як батька.

Дійсно, судом встановлено, що ОСОБА_1 створив нову сім`ю, працює. Проте, дані факти ніяким чином не впливають на батьківські права особи.

Також, ОСОБА_1 як на доказ підставності поновлення його батьківських прав покликається на те, що він справно сплачує аліменти на дитину.

Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відтак, справна сплата аліментів ОСОБА_1 на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його обов`язком незалежно від того чи його позбавлено батьківських прав.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Позивачем ОСОБА_1 не представлено суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що змінилися обставини, які були підставою для позбавлення батьківських прав. Сам позивач вказав, що він взагалі не бачив свою дочку, лише на фото, і з моменту позбавлення батьківських прав не вживав заходів щодо спілкування з дочкою, не намагався з нею побачитись, не цікавився її життям, навчанням, добробутом тощо.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок про відсутність підстав для поновлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судом фактично встановлено, що не змінились жодні обставини, які стали причиною для ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, а також враховуючи інтереси дитини, суд вважає у задоволенні позову відмовити.

При цьому, суд критично оцінює надані покази свідка ОСОБА_6 про те, що її син хоче спілкуватися з дочкою, раніше у нього не було такої можливості, оскільки свідок є зацікавленою у позитивному результаті розгляду даної справи, та покази цього свідка жодним чином не спростовують висновки суду.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визначення способу його участі у вихованні дочки, то такі є безпідставними, оскільки позивачем не надано жодного доказу того, що він намагається спілкуватися із дочкою, а відповідач ОСОБА_4 чинить перешкоди.

Відповідно до ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідач ОСОБА_4 з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно мешкають в державі Ізраїлі, а тому надання третьою особою Органом опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради письмового висновку щодо розв`язання спору виявилося неможливим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,82,141,211,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.151,153,168,169 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поновлення батьківських прав; третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, місцезнаходження: 36040, м.Полтава, вул..Івана Мазепи,30, .

Повний текст судового рішення складено 30.04.2021 року.

Суддя: А.М.Чуванова