Провадження № 2/127/1944/21
У Х В А Л А

Іменем України

30 квітня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 обґрунтовує зазначену заяву тим, що Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.11.2020 року приватним виконавцем Турським О.В. звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що утримання заробітної плати в подальшому в процесі розгляду справи може ще більше ускладнити виконання рішення суду, оскільки за час розгляду справи виконавцем вже може буде стягнуто весь розмір боргу, а повороту виконання з виконаних повністю або частково виконаних написів законодавством не передбачено. Таким чином, заявник просить суд в порядку забезпечення позову зупинити стягнення за виконавчим написом від 23.10.2020 року, зареєстрованого в реєстрі № 79735, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро».

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пунктами 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», № 9 від 22.12.2006 року, роз`яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із п. 6 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, зупинення стягнення на підставі виконавчого листа порушує право АТ «Банк Кредит Дніпро» як стягувача у виконавчого провадженні.

За таких обставин, захід забезпечення позову, який просить вжити заявник, порушують права стягувача та фактично має наслідком відкладення, зупинення чи інше втручання у вчинення виконавчих дій, які проводяться державним виконавцем, під час виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, перевіривши аргументованість поданої заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову. З огляду на викладене в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя: