Миколаївський апеляційний суд
Справа №488/2957/19
Провадження № 22-ц/812/677/21
У Х В А Л А

27 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Яворської Ж.М.

суддів: Базовкіної Т.М.,

Царюк Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2019 року ухвалене у цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Металургів 28» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Виконавчий комітет Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСББ «Металургів 28» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції відповідачі подали на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2021 року матеріали вказаної цивільної справи витребувано з суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 11 листопада 2019 року Корабельним районним судом м. Миколаєва ухвалено оскаржуване рішення.

Згідно поштового конверту, апеляційну скаргу подано 05 березня 2021 року, тобто після спливу одного року з дня ухвалення рішення суду першої інстанції.

У тексті апеляційної скарги, особи, які її подали зазначають, що оскаржуване рішення отримано, ОСОБА_1 08 лютого 2021 року, до цього часу ніхто з відповідачів про розгляд справи не знав та копію рішення суду першої інстанції не отримував. У зв`язку з чим просили про поновлення пропущненого процесуального строку.

Однак, судом встановлено, що у липні 2020 року Виконавчий комітет Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСББ «Металургів 28» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2019 року відкрито провадження за вищезазначеною позовною заявою та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.16).

Згідно супровідного листа, копію вказаної ухвали суду першої інстанції разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлено, в тому числі, і відповідачам (а.с.17).

Рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, підтверджується особисте отримання вищезазначеної судової кореспонденції ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що на таких міститься їх підписи (а.с.19-21).

Крім того, звертаючись з апеляційною скаргою, до такої було долучено два примірники судової кореспонденції, яку було направлено відповідачам при відкритті провадження за даною позовною заявою.

Вищенаведене у сукупності свідчить про обізнаність ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд даної цивільної справи судом першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Враховуючи обізнаність відповідачів про розгляд справи судом першої інстанції, то для поновлення строку на апеляційне оскарження даного рішення суду є лише дві підстави, які скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено не було, тому виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року після складення повного тексту рішення суду також відсутні.

Відтак, вирішувати доводи апеляційної скарги щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження немає законних підстав, так як ці доводи перевіряються після дотримання тридцятиденного строку на оскарження, а не річного.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Таким чином, враховуючи, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2019 року необхідно відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2019 року ухвалене у цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Металургів 28» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк