Справа № 703/3657/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Захарченко І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальний заклад «Черкаський обласний центр МСЕ Черкаської обласної ради», Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Черкаської облдержадміністрації», Смілянсько-Кам`янський об`єднаний міський військовий комісаріат про визнання права на встановлення інвалідності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просить суд визнати його право на встановлення йому інвалідності по наслідках ураження його радіаційним опроміненням, як учасника у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС котрий був призваний на військові збори у період з 10 серпня 1989 року по 10 травня 1990 року Смілянським військовим комісаріатом Черкаської області. Просить суд: зобов`язати Смілянську міську поліклініку оформити йому медичні документи для отримання інвалідності по наслідках його захворювання як учасника ліквідації на ЧАЕС, зобов`язати Смілянську міську поліклініку припинити дії, які порушюють його право на оформлення інвалідності по наслідках його участі у ліквідації на ЧАЕС, зобов`язати відповідача направити медичні документи для вирішення питання про інвалідність до КП «Черкаський облцентр МСЕ Черкаської облради».

Позовні вимоги мотивує тим, що він 24 вересня 2019 року звернувся до Смілянської міської лікарні з проханням оформлення йому інвалідності, як ліквідатору аварії на ЧАЕС. Вказав на те, що він з 10 серпня 1989 року по 10 травня 1990 року був призваний Смілянським військоматом Черкаської області на військові збори для виконання важливого Урядового завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобилській АЕС в зоні підвищення небезпеки. Від опромінення під час ліквідації аварії на ЧАЕС він отримав ряд захворювань та перебуває на обліку в КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради, однак остання не оформляє йому явну інвалідність по наслідках його участі у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, як призваного на військові збори. Бездіяльність відповідача та не законність дій, полягає в тому, що лікарня не направляє відповідні медичні документи ОСОБА_1 до КЗ Черкаський обласний центр МСЕ Черкаської обласної ради» для встановлення інвалідності, як ліквідатору на ЧАЕС, через що він змушений звернутись до суду із даними позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву в якій вказав, що позов підтримує, просить його задовільнити та провести розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідач КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради в судове засідання не з`явився.

До суду 8 грудня 2000 року надійшов відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає. В обґрунтування заперечень на позовну заяву, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 дійсно, в червні липні 2019 року звернувся до Смілянської міської поліклініки за наданням допомоги особам, які постраждали від аварії на ЧАЕС. Хворий був направлений до вузькопрофільних спеціалістів для контрольного огляду та на лабораторне дослідження. Питання оформлення групи інвалідності у ОСОБА_1 не виникало. 27 вересня 2019 року до Смілянської міської поліклініки надійшла заява хворого з вимогою у найстисліші терміни, невідкладно та позачергово скерувати медичні документи на МСЕК та повідомити його про результат. 1 жовтня 2019 року хворого викликано на прийом до лікаря організатора, відповідального за роботу з ліквідаторами аварії на ЧАЕС, 4 жовтня 2019 року хворий прибув на прийом. Йому було роз`яснено порядок проведення медико соціальної експертизи осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС та видано направлення в Чорнобильське відділення КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР». Після стаціонарного лікування хворого було направлено на ЛКК для оформлення документів на МСЕК, однак він двічі не з`явився на засідання комісії, амбулаторна картка також знаходиться на руках у хворого.

Представник третьої особи КЗ «Черкаський обласний центр медико соціальної експертизи Черкаської обласної ради» в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, відповідно до якої вони просять провести розгляд справи у їх відсутність.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

оскільки розгляд справи відбувався у відсутність учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вислухавши позицію сторін, викладену письмово, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема і визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З копії військового квитка НОМЕР_1 від 15 листопада 1975 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 в період часу з 10 серпня 1989 року по 10 травня 1990 року виконував роботи по ліквідації аварії на Чорнобилській АЕС ім. В.І. Леніна в якості водія ВАН 218 (а.с.9).

Відповідно до копії заяви від 20 вересня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 , звернувся до Смілянської міської лікарні Черкаської області з проханням у найстисліший час, невідкладно та позачергово скерувати його медичні документи на МСЕК про що повідомити його письмо на його адресу (а.с.10).

Вказані обставини сторонами не оспорюють ся та визнаються сторонами, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Судом встановлено, що спір виник між позивачем ОСОБА_1 та Комунальним некомерційним підприємством «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради через те, що на думку позивача відповідач не визнає його право на інвалідність, як особи, яка приймала участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та відмовляється надати медичні документи до КЗ «Черкаський обласний центр МСЕ Черкаської обласної ради» для встановлення йому інвалідності.

Вказані правовідносини регулюються зокрема: Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи"; Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30 травня 1997 року № 166/129 "Про удосконалення системи експертизи по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС"; Наказом Міністерства охорони здоров`я від 17 травня 1997 року № 150 "Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС".

Відповідно до Наказу МОЗ № 150 від 17 травня 1997 року (зі змінами внесеними наказом МОЗ від 14 червня 20212 року) уповноважені медичні комісії при експертизі медичних справ та під час стаціонарного обстеження осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, керуються переліком хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 17 травня 1997 року № 150 "Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС" (далі по тексу рішення - Перелік хвороб).

До Переліку хвороб і патологічних станів віднесено нозологічні форми захворювань, що безпосередньо пов`язані з дією іонізуючого випромінювання, а також ряд захворювань, у розвитку яких встановлено комплексний вплив іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників, пов`язаних з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Причинний зв`язок між захворюваннями, пов`язаними з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають відповідну ліцензію Міністерства охорони здоров`я України (пункт 2.1. розділу ІІ Інструкції по застосуванню Переліків хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 17 травня 1997 року № 150).

З виписки хворого ОСОБА_1 вбачається, що згідно Інструкції по застосуванню Переліків хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 17 травня 1997 року № 150 захворювання ОСОБА_1 відноситься до 4 категорії хвороб (а.с.44).

Відповідно до вказаної вище Інструкції питання про причинний зв`язок хвороб: 4 групи Переліку хвороб - вирішується Центральною міжвідомчою експертною комісією Міністерства охорони здоров`я України (далі по тексту рішення Центральна МЕС) та регіональними міжвідомчими експертними комісіями (далі по тексту рішення - РМЕК) для всіх категорій постраждалих за наявності витягу з акта огляду медико-соціальної експертної комісії щодо стійкої втрати працездатності за Переліком хвороб.

При встановленні причинного зв`язку за 4 групою Переліку хвороб для всіх категорій постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС обов`язково береться до уваги час виникнення хвороб та наявність витягу з акта огляду медико-соціальної експертної комісії щодо стійкої втрати працездатності за Переліком хвороб.

За 4 групою Переліку хвороб розглядаються медичні справи учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3), а також потерпілих від Чорнобильської катастрофи, визначених пунктом 2 частини першої статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (категорія 2), евакуйованих осіб та осіб, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення (категорія 2), гарантованого добровільного відселення (категорія 3), посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

Відповідно до п. 3.4.1 вказаної вище Інструкції в учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) причинний зв`язок встановлюється , якщо хвороба виникла і це підтверджено стаціонарним лікуванням, у період аварійних робіт у 30 ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС та/або протягом 5-7 років після закінчення робіт з ліквідації наслідків аварії.

З копії виписки хворого ОСОБА_1 вбачається, що позивач вперше звернувся в Смілянську міську поліклініку, до лікаря, відповідного за надання допомоги особам, що постраждали від аварії на ЧАЕС, в червні липні 2019 року. Хворий був направлений до вузькопрофільних спеціалістів для контрольного огляду та на лабораторне дослідження. Питання оформлення групи інвалідності не виникало.

27 вересня 2019 року до Смілянської міської поліклініки надійшла заява від позивача (досліджена вище в судовому засіданні) в якій він просив лікарню негайно направити до МСЕК документи для оформлення йому інвалідності, як постраждалому від ЧАЕС. Хворого було викликано на прийом до лікаря організатора та 4 жовтня 2019 року він прибув на прийом. Хворий був направлений до Чорнобильського відділення КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР», після стаціонарного лікування у вказаному закладі, хворому було видано направлення на ЛКК КНП «Смілянська міська поліклініка» для оформлення документів на МСЕК. Однак ОСОБА_1 двічі на засідання комісії не з`явився та не надав амбулаторну карту хворого, яка перебуває у нього на руках (а.с. 43-47).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (надалі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок визначення осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи врегульовано статтею 11 Закону №796-ХІІ.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Так, відповідний експертний висновок яким було б встановлено причинний зв`язок хвороби позивача ОСОБА_1 із впливом аварії на Чорнобильській АЕС в матеріалах справи відсутній.

Наказом Міністерства Охорони Здоров`я України № 189 від 9 квітня 2008 року «Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності» (далі по тексу Положення) установлено єдиний порядок організації та проведення експертизи тимчасової непрацездатності.

Відповідно до вказаного вище Положення експертиза тимчасової непрацездатності проводиться за рівнями (п. 5). П. 5.1.13 зазначає, що лікуючий лікар разом із завідувачем відділення представляє на ЛКК амбулаторного чи стаціонарного хворого, якщо його непрацездатність триває 30 і більше днів, для вирішення питання пропродовження лікування, його корекції, раціонального працевлаштування, протезування, видачі довідок на санаторно - курортне лікування та хворих, що мають ознаки стійкої втрати працездатності незалежно від тривалості хвороби, для вирішення питання про направлення їх на МСЕК. Лікарсько-консультативна комісія закладуохорони здоров`я: вирішує питання експертизи тимчасової непрацездатності за поданням лікуючого лікаря тазавідувачавідділенняпісля особистого огляду та вивчення даних медичної облікової документації хворого щодо обстеження, подальшого лікування,

надання рекомендацій щодо раціонального працевлаштування та інших питань (п.5.3.1). Приймає рішення щодо стану працездатності та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. Рішення (висновок) ЛКК записується в медичну карту

амбулаторного (стаціонарного) хворого та вжурнал запису висновків ЛКК за підписами голови та членів ЛКК (п.5.3.3). Вирішує питання про направлення до МСЕК на огляд або

консультацію у випадках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 квітня 1994 року N 221 "Про затвердження Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності" (п.5.3.8).

Позивач ОСОБА_1 в направленій до відповідача заяві з проханням передати його медичні документи до КЗ «Черкаський обласний центр МСЕ Черкаської обласної ради» для встановлення інвалідності йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, надав копію військового квитка та копію довідки військової комендатури (а.с.10).

Однак, відповідач КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради у межах своїх повноважень, мала надати до Центральної МЕК пакет документів для встановлення причинного зв`язку хвороби позивача із наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, які передбачені Наказом Міністерства Охорони Здоров`я, міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 166/129 від 30 травня 1997 року «Про удосконалення системи експертизи по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС».

Відповідно до зазначеного вище Наказу документами, які подаються на розгляд до Центральної МЕК та Донецької РМЕК і Львівської РМЕК щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС для дорослого населення є: направлення закладу охорони здоров`я або особиста заява хворого; особиста інформована згода пацієнта щодо дозволу на передачу його персональних даних до Українського центру інформаційних технологій і Національного реєстру для внесення до Державного реєстру України осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; копія паспорта (перша, друга та одинадцята сторінки); завірена в установленому порядку копія трудової книжки; Медична карта амбулаторного хворого із закладу охорони здоров`я; витяг з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, що містить відомості про стан здоров`я в доаварійний та післяаварійний періоди, первинне звернення за медичною допомогою та відображає динаміку розвитку і перебіг захворювання за встановленими діагнозами, результатами інструментальних та лабораторних обстежень, консультаціями лікарів та стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я; матеріали щодо тимчасової непрацездатності (за наявності, згідно з даними листків тимчасової непрацездатності); у випадку стійкої втрати працездатності (інвалідність) - копія довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії;результати аналізів та інструментальних досліджень, що доказово підтверджують діагнози.

Отже, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , в порушення вимог Наказу Міністерства Охорони Здоров`я, міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 166/129 від 30 травня 1997 року «Про удосконалення системи експертизи по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» не надав до КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради повного пакету документів, як того вимагають вимоги Законодавства. Окрім того ОСОБА_1 , двічі не прибув на засідання лікарсько консультативної комісії, яка мала здійснити огляд хворого та надати своє заключення, амбулаторну карту хворого на засідання комісії не надав (доказів зворотного матеріали справи не містять), що унеможливило проведення такої комісії та відповідно винесення будь якого рішення щодо направлення документів до Центральної МСЕК задля встановлення інвалідності відповідачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Суд, не досліджує в судовому засіданні надані позивачем довідки та виписки із медичних установ, оскільки не є тим органом, який має право встановлювати причинно наслідковий зв`язок між наявними у ОСОБА_1 хворобами та його участю у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в період часу з 10 серпня 1989 року по 10 травня 1990 року. Встановлення такого причинно наслідкового зв`язку покладається на відповідні медичні установи, відповідно до зазначеного вище порядку та переліку документів так само як і встановлення в наслідок цього групи інвалідності.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом, під час судового розгляду справи, не встановлено порушення прав позивача ОСОБА_1 з боку КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради на предмет не визнання його прав на встановлення інвалідності.

Таким чином, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки позов до задоволення не підлягає, судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести на рахунок позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12-13, 76-77, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальний заклад «Черкаський обласний центр МСЕ Черкаської обласної ради», Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Черкаської облдержадміністрації», Смілянсько-Кам`янський об`єднаний міський військовий комісаріат про визнання права на встановлення інвалідності відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2021 року.

Головуючий: В. О. Прилуцький