Справа № 496/1428/20
Провадження № 2/496/196/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Гаращенко К.Ю.

представника позивача Разумової О.В.

відповідача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом Біляївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, староста селища Повстанське Біляївської об`єднаної територіальної громади ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягувати з відповідачів аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2200 грн на кожну дитину, щомісяця, до досягнення ними повноліття, шляхом перерахування на особистий рахунок дітей, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України.

Свої вимоги мотивує тим, що до управління освіти в телефонному режимі неодноразово надходили повідомлення від старости селище Повстанське ОСОБА_2 щодо стану виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , а саме: остання зловживає алкогольними напоями, не забезпечує неповнолітніх дітей їжею належного складу та якості, залишає їх без нагляду, виявляє бажання влаштувати власне життя, часто змінює чоловіків. З ОСОБА_1 неодноразово були проведені профілактичні бесіди, на яких остання обіцяла виправитися, приділяти більше уваги дітям, скаржилася на неможливість самостійно впоратися з хворою дитиною, складні життєві обставини у родині, недостатність соціальних виплат. Батько дітей ОСОБА_3 проживає окремо, місцезнаходження його невідоме, матір сама виховує дітей. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вихованням дітей не займаються, не цікавляться станом їх здоров`я, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріально не забезпечують. За інформацією служби у справах дітей родина ОСОБА_1 перебуває на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. 17.03.2020 року ОСОБА_1 залишила дітей на самоті і поїхала в с. Кам`янка Одеського району Одеської області. Діти протягом доби знаходилися вдома без нагляду, по приїзду спеціаліста управління освіти, поліції та старости селища було встановлено відсутність ОСОБА_1 , незадовільні умови проживання дітей, у квартирі було затхле повітря, їжа відсутня, ОСОБА_4 повідомила, що зранку нічого не їла, а брата ОСОБА_5 годувала з ложечки печивом з молоком. Родичів, які мали б змогу та бажання виховувати дітей, не виявлено. Родина взята під соціальний супровід. З метою захисту прав та законних інтересів дітей, вважає, що є підстави для стягнення аліментів та позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 наполягала на задоволенні позовних вимог і пояснила, що відповідач ОСОБА_3 не проживає з дітьми протягом тривалого часу та взагалі не піклується про них, а мати ОСОБА_1 не приділяє уваги дітям, зловживає алкогольними напоями, залишає дітей на самоті без нагляду. У зв`язку з тим, що відповідачі не виконують свої батьківські обов`язки, вважає, що є підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Також зазначила, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 в якій вона просить позбавити її батьківських прав. Крім того, вважає за доцільне стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 2200 грн на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття, які перераховувати на розрахунковий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала. При цьому пояснила, що вона опинилася у складних життєвих обставинах, самостійно виховує дітей. Молодший син є інвалідом, тому вона не має можливості працювати. Просила не позбавляти її батьківських прав, оскільки вона бажає виправитися і виховувати дітей. Щодо стягнення аліментів позов також не визнала, оскільки вона не працює і сплачувати аліменти не в змозі.

Староста селища Повстанське Біляївської об`єднаної територіальної громади Осадчий В.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. При цьому пояснив, що батько дітей ОСОБА_3 вихованням дітей взагалі не займається, не проживає з сім`єю протягом тривалого часу. Мати дітей ОСОБА_1 також ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає алкоголем, залишає дітей, займається влаштуванням особистого життя, змінює чоловіків, що негативно впливає на розвиток дівчинки. Після пожежі у квартирі, яка сталася у січні 2021 року, діти були поміщені у лікарню, але мати дітей майже не навідувала їх.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явиася, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, відзив на позов не подав.

Представник служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, спір вирішити на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 21, 22).

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.07.2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний.

Орган опіки і піклування Біляївської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-8).

Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Біляївської міської ради № 58 від 26.03.2020 року (а.с. 6).

З протоколів бесід Управління освіти Біляївської міської ради від 17.03.2020 року, 27.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 залишила дітей без нагляду, поїхала до с. Кам`янка Одеського району Одеської області шукати роботу, була відсутня протягом доби, а також зловживає алкогольними напоями (а.с. 9, 16).

З цього приводу складено акти попередження ОСОБА_1 щодо невиконання нею своїх батьківських обов`язків та неналежне виховання дітей (а.с. 10, 18).

Згідно акта обстеження житлово-побутових умов від 27.12.2019 року, на час відвідування помешкання за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що умови проживання задовільні, ОСОБА_1 з дітьми мешкає в одній кімнаті, дівчинка навчається у 6 класі, хлопчик має інвалідність у зв`язку із захворюванням на ДЦП, за результатами бесіди ОСОБА_1 попереджена про адміністративну відповідальність щодо неналежного виконання батьківських обов`язків (а.с. 17).

Відповідно до медичного висновку КНП Біляївської районної ради «Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» № 66/16 про дитину-інваліда віком до 18 років від 26.09.2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагностовано захворювання, а саме: симптоматична епілепсія з гепералізованими нападами (а.с. 23), що також підтверджується випискою № 5184 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 24-25).

Згідно характеристики Майорівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 18.03.2020 року № 82 на ОСОБА_4 , остання навчається у школі з 1 класу, має добру поведінку, навчальні досягнення середнього рівня, навчається не в повну міру, потребує контролю з боку батьків і вчителів, серед іншого, пропускає навчання без поважних причин, мати не завжди приділяє в достатній мірі увагу дитині (а.с. 12).

Відповідно до характеристики Біляївської міської ради від 25.03.2020 року № 06-13/30 на ОСОБА_1 , остання характеризується негативно: постійно зловживає спиртними напоями, належним чином не виконує батьківськи обов`язки, залишає на довгий час неповнолітніх дітей на одинці. На адресу старости с-ща Повстанське постійно надходять скарги від сусідів за її неадекватну поведінку в стані алкогольного сп`яніння, також неодноразово викликався наряд поліції та органи опіки та піклування. Профілактична робота та бесіди з ОСОБА_1 , позитивного результату не дають (а.с. 13).

Згідно листів Управління освіти Біляївської міської ради від 24.03.2020 року № 06-09/346, № 06-09/345, на адресу управління в телефонному режимі звернувся староста с-ща Повстанське щодо неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишила дітей самих без нагляду, у квартирі умови проживання незадовільні, затхле повітря, їжа відсутня, у зв`язку з чим просив посилити профілактичну роботу щодо родини ОСОБА_1 та надати соціальний супровід (а.с. 14, 15).

Відповідач ОСОБА_3 після розірвання шлюбу проживає за іншою адресою, не цікавиться дітьми, ніяким чином не приймає участі у їх житті. Ним була подана позовна заява до ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дітей відомостей про батька. Позовну заяву мотивував тим, що він не є біологічним батьком дітей. За його клопотанням була призначена судова молекулярно-генетична експертиза. Разом з цим, він до експертної установи не з`явився, експертиза проведена не була. Після призначення справи до розгляду ОСОБА_3 двічі не з`явився судове засідання, внаслідок чого позовна заява була залишена без розгляду.

В ході судового розгляду було також встановлено, що у січні 2021 року у квартирі, де проживала ОСОБА_1 разом з дітьми, сталася пожежа, внаслідок чого діти були поміщені до приміщення лікарні. За весь час перебування дітей у лікарні ОСОБА_1 декілька разів відвідала дітей, хоча хлопчик має інвалідність, та потребує надмірної уваги та піклування. Батько дітей ОСОБА_3 до лікарні за весь час перебування дітей жодного разу не з`явився.

Відповідно до роз`яснень пунктів 15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосуванням судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для матері (батька), так і для дитини, які визначені ст. 166 СК України. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позов про позбавлення батьківських прав представником позивача заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, яка передбачає ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV).

Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей.

Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст. 150, 151, 153-156 СК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються з дітьми, тому такий крайній захід впливу на відповідачів, як позбавлення батьківських прав, є доцільним та необхідним для захисту інтересів дітей, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі в частині позбавлення батьківських прав.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 2 ст. 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у 2021 році становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не працюють, разом з цим, вони працездатні, інших неповнолітніх дітей на утриманні вони не мають, стан здоров`я їх задовільний. Доказів протилежного в ході розгляду справи суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів аліментів, але у розмірі 1197,50 гривень (що становить 50% прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років) з кожного, щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платників аліментів.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-266 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164, 166, 167, 180-182, 184, 191, 193 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Біляївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, староста селища Повстанське Біляївської об`єднаної територіальної громади Осадчий Володимир Вікторович, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1197,50 грн. з кожного щомісяця на кожну дитину, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок дітей відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , потім по 1197,50 грн. з кожного, щомісяця, до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи з 10.04.2020 року.

В іншій частині позовну заяву залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. з кожного.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст судового рішення складено 28.04.2021 року.

Суддя О.І. Трушина