ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи: 766/9870/20

номер провадження: 22-ц/819/623/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.

суддів: Бездрабко В.О.

Орловської Н.В.

секретар Дундич А.О.

за участі відповідача ОСОБА_1

її представника, адвоката Твердохлеб О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Твердохлеб Олени Валеріївни, яка діє від імені ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2021 року, ухвалене у складі судді

Кузьміної О.І. зі складенням повного тексту рішення 25.01.2021 року у справі №766/9870/20 за позовом ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Приватного Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Приватного Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 , в якому зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_1 їй (позивачу) та її малолітньому сину ( ОСОБА_3 ) були завдані тілесні ушкодження.

Вказувала, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень як вона, так і її малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вимушені були звертатися за медичною допомогою та лікуватися амбулаторно, у зв`язку з чим нею понесені витрати на лікування у сумі 7966 грн. 17 коп.

Крім того, зазначала, що винними діями ОСОБА_1 їй та її малолітньому сину ОСОБА_3 була завдана моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях, пережитими дитиною у зв`язку із самим фактом ДТП, пошкодженням його та її здоров`я. В результаті ДТП, дитина отримала з вини відповідача ОСОБА_1 тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, внаслідок чого зазнала біль, душевні страждання, що призвело до зміни звичайного укладу життя, у тому числі пов`язаного з необхідністю відвідування медичних закладів, вжиття додаткових зусиль для відновлення попереднього стану дитини, яка вимушена була відвідувати психолога.

Позивачка зазначала, що переживши факт дорожньо-транспортної пригоди її малолітній син - ОСОБА_3 протягом більше як півроку не міг спокійно реагувати на навколишні транспортні засоби, дитина втратила душевний спокій, перебував у стресі, нічний сон дитини став стурбованим, він часто просипається, розмовляє та кричить уві сні, став лякатися автомобілів, менше став спілкуватися з однолітками, уважність стала нестійкою, часто скаржиться на біль у животі, постійно відчуває хвилювання. Враховуючи зазначені обставини моральну шкоду оцінює у 20000,00 грн.

Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована за страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія», позивач 08.11.2019 року повідомила страхову компанію про подію, що мала ознаки страхового випадку та 15.06.2020 року подала заяву про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим було відкрито страхову справу.

Посилаючись на вказані обставини з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19.11.2020 року позивач просила суд стягнути на її користь з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» матеріальну шкоду в сумі 4449 грн 44 коп. та 223, 91 грн. моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 19601,69 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Приватного Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 матеріальну шкоду завдану, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 15.06.2020 року в сумі 4449,44грн. та моральну шкоду в сумі 223,91 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 19601,69 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1700,00 грн.

Стягнуто з Приватного Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь держави судовий збір в розмірі 2270,00 грн., та з ОСОБА_1 в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 через свого уповноваженого представника, адвоката Твердохлеб О.В.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом не було приділено достатньої уваги дослідженню та обґрунтованості стягнення як матеріальної, так і моральної шкоди. На переконання апелянта, судом не в повній мірі встановлені обставини, які мають значення у справі, у повному обсязі не досліджено докази у справі, на які посилалася позивач та заперечувала відповідач, а самі по собі докази, у судовому засіданні досліджено з явними порушеннями, за відсутності принципу розумності та справедливості. Вважає, що розмір моральної шкоди є таким, що документально не підтверджений та завищеним, а тому не підлягає відшкодуванню. Просить рішення суду скасувати повністю і ухвалити нове рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник адвокат Твердохлеб О.В. підтримали доводи апеляційної скарги з підстав в ній викладених, просили апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить судове засідання 20.04.2021 року провести без її участі, заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на законність прийнятого судом першої інстанції судового рішення. Зазначає про те, що до ОСОБА_1 позовних вимог про стягнення майнової шкоди не пред`являла, а отже вона не має права оскаржувати судове рішення з цієї підстави. Крім того вказує, що страхова компанія на теперішній час в добровільному порядку виконала рішення суду, а отже повністю визнала обґрунтованість понесених витрат на лікування.

Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не подавав.

Керуючись ч.2 ст.372 ЦПК України апеляційний суд вважає, що неявка позивача та представника відповідача ПРАТ "УПСК" не перешкоджає розгядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 07.11.2019 року сталася з вини ОСОБА_1 , цивільна правова-відповідальність якої була застрахована, тому завдана нею ОСОБА_2 , ОСОБА_3 майнова шкода має відшкодовуватись страховою компанією, моральна шкода в розмірі 5% страхової виплати - страховою компанією, в решті винною особою - ОСОБА_1 .

Враховуючи глибину та тривалість фізичних і душевних страждань позивача та її малолітнього сина, тяжкість отриманих ними тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, суд дійшов висновку про те, що розмір моральної шкоди має складати 20 000,00 грн, що буде відповідати обставинам справи, а саме: встановленої постановою суду вини водія ОСОБА_1 та наявністю тілесних ушкоджень у позивачів, отриманих внаслідок ДТП, та пов`язаних із цим моральних страждань.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та закону.

Судом встановлено, що 07.11.2019 року близько 18:31 год. відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Skoda Fabia", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Херсоні по вул. 49 Херсонської Гвардійської Дивізії, 2, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надала перевагу у русі пішоходам ОСОБА_2 та малолітньому ОСОБА_3 , внаслідок чого скоїла наїзд на них, чим порушила вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, та вчинила правопорушення, передбачене

ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я, а малолітній

ОСОБА_3 , отримав легкі тілесні ушкодження.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зазначене судове рішення набрало законної сили 16.12.2019 року (а.с. 10).

Відповідно до акту судово-медичного дослідження (освідування) № 883 від 10.01.2020 року отримані ОСОБА_2 струс головного мозку, забої м`яких тканин голови, правих кінцівок, поперекової ділянки, синці правого ліктьового суглобу, правого стегна, що виникли від травматичних дій тупими предметами, не виключено 07.11.2019 року при наїзді автомобіля на пішохода ОСОБА_2 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я (а.с. 18-19).

Згідно із актом судово-медичного дослідження (освідування) № 884 від 10.01.2020 року отримані неповнолітнім ОСОБА_3 забій, гематома лівої ступні, що виникли від травматичної дії тупим предметом, не виключено 07.11.2019 року при наїзді автомобіля на пішохода ОСОБА_3 , відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.с. 20).

Судом встановлено, що на лікування позивачем було витрачено 7966,17 гривень, які складаються з витрат на лікування позивачки ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3 , проходження судово-медичного обслідування, проходження МСКТ, консультацій дитини у психолога, що підтверджується наданими чеками та квитанціями.

Доказів на спростування понесеної позивачем майнової шкоди, матеріали справи не містять.

Як вбачається з полісу № АО/0942206 від 23.05.2019 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.64), цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 під час керування нею транспортним засобом марки "Skoda Fabia", р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК»). Ліміт відповідальності за шкоду, яка заподіяна майну становить 100000,00 грн, за шкоду завдану життю і здоров`ю становить 200000,00 грн. Розмір франшизи становить нуль.

Згідно виписки з платіжного доручення № 14123 від 28.09.2020 року (а.с.90) ПрАТ «УПСК» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 3662 грн 32 коп.

Згідно виписки з банківського рахунку позивача, наданого під час апеляційного розгляду справи, 02 березня 2021 року ПрАТ «УПСК» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 4748,74 грн.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Правильно керувався тим, що на підставі п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яку необхідно визначати залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач та її малолітній син, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин.

Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди відповідає обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача та її малолітнього сина, які зазнали моральних страждань та втрат немайнового характеру, тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Участь у ДТП позивача та її малолітнього сина безумовно вплинули на їх психічний, моральний стан та призвело до душевних страждань, а тому посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що позивачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди є безпідставними.

Доводи ОСОБА_1 про те, що страховик має повністю покривати відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд відхиляє, як такі, що не відповідають закону.

Так, загальний розмір страхового відшкодування за моральної шкоди потерпілому, заподіяної внаслідок ДТП (окрім випадків, пов`язаних зі смертю особи), визначений ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Доводи ОСОБА_1 щодо неправильності висновку суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди в сумі 7966,17 гривень, апеляційний суд відхиляє, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами, крім того звертає увагу на те, що зазначені вимоги до відповідача ОСОБА_1 позивачем не заявлялися, а документів на представництво ПрАТ «УПСК» матеріали справи не містять.

Відтак, з огляду на те, що позивачем вимоги позовної заяви підкріплено письмовими доказами, які відповідачем, а ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і на час апеляційного перегляду справи не спростовано, колегія суддів не вбачає правових підстав для зміни рішення суду в частині стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь

ОСОБА_2 матеріальної шкоди, яка на час апеляційного розгляду справи відшкодована ПрАТ «УПСК» в повному обсязі.

З огляду на те, що доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови складений 23.04.2021 року.

Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Твердохлеб Олени Валеріївни, яка діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ЦПК України.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: В.О.Бездрабко

Н.В. Орловська