Ухвала

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 754/11830/19

провадження № 61-19053ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської Марини Євгенівни, Бурлакова Сергія Юрійовича, Жданової Валентини Сергіївни, Зайцева Андрія Юрійовича, Коротуна Вадима Михайловича, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Автотрейд», ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, приватного підприємства «Гунченко Т. М.» в особі Гунченко Тетяни Миколаївни, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування державної реєстрації права власності на автомобіль, визнання недійсним договору купівлі-продажу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Автотрейд» (далі - ТОВ «Прогрес Автотрейд»), ОСОБА_3 , регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області, приватного підприємства «Гунченко Т. М.» в особі Гунченко Т. М., треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування державної реєстрації права власності на автомобіль, визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року позов залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2020 року відмовлено у стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з професійною правничою (правовою) допомогою.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля «Toyota Highlander», номер кузова НОМЕР_1 , укладений 09 квітня 2014 року за довідкою-рахунком № ААВ № 504441 від 29 серпня 2013 року, виданої ТОВ «Прогрес Автотрейд». Зобов`язано регіональний сервісний центр МВС України в Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію транспортного засобу «Toyota Highlander», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 09 квітня 2014 року, на ім`я ОСОБА_1 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Toyota Highlander», номер кузова НОМЕР_1 , від 15 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за довідкою-рахунком № ВІА 469185, виданої ПП « Гунченко Т. М. ». Вирішено питання розподілу судових витрат.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року та залишити без змін рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Деснянського районного суду міста Києва. Зупинено виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 рокудо закінчення її перегляду в касаційному порядку.

26 січня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Коротуна В. М. та суддів: Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю. для розгляду наведеної вище касаційної скарги.

20 квітня 2021 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., яка обґрунтована тим, що у заявника виникли сумніви щодо неупередженості, об`єктивності, безсторонності, справедливості суддів при розгляді цієї справи. Заявник зазначає, що колегія суддів у складі: Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. не може розглядати цю справу, оскільки приймала участь у розгляді інших справ за участю цих же сторін та висловлювала свою позицію щодо одних і тих же обставин. Зокрема, вказана колегія суддів розглядала справу № 759/15306/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, а також справу № 753/18694/18 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., у справі № 754/11830/19.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., передано судді Верховного Суду Ступак О. В. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що колегія суддів Верховного Суду у складі: Червинської М. Є., Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтверджені.

Посилання заявника на те, що колегія суддів не може розглядати цю справу, оскільки приймала участь у розгляді інших справ за участю цих же сторін та висловлювала свою позицію щодо одних і тих же обставин, є безпідставними, оскільки недопустимість повторної участі судді в розгляді справи передбачена положеннями статті 37 ЦПК України, яка не містить заборони колегії суддів брати участь у розгляді справи, якщо вони попередньо брали участь у розгляді іншої справи за участю тих же сторін, на стадії касаційного перегляду.

Отже, передбачені законом підстави для відводу колегії суддів заявником не обґрунтовано, а судом не встановлено, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує те, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте у цій справі всі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської Марини Євгенівни, Бурлакова Сергія Юрійовича, Жданової Валентини Сергіївни, Зайцева Андрія Юрійовича, Коротуна Вадима Михайловича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак