Справа № 466/8484/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарях Молінській С.В.

учасники справи: позивач ПрАТ «Страхова компанія «Уніка»

відповідач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

у с т а н о в и в:

03 жовтня 2016 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі ПрАТ «СК «Уніка», позивач), від імені якого діє ТОВ «Юридична компанія «ОЛ Партнерс» в особі представника Войналовича Б.В., звернулося в суд із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу виплачене страхове відшкодування в розмірі 29 767,18 грн. та 1 378,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач зіслався на те, 05 березня 2015 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №014049/4002/0000936 від 05 березня 2015 року, згідно з яким було застраховано автомобіль марки «Ніссан», р.н.з. НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вказаного договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

20 серпня 2015 року по вул. Шевченка, 323 в м. Львові з вини відповідача ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки «Шкода», р.н.з. НОМЕР_2 , сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений застрахований автомобіль марки «Ніссан», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Зіткнення відбулось внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Шевченківським районного суду м. Львова від 10 вересня 2015 року.

У зв`язку із пошкодженням застрахованого автомобіля «Ніссан», р.н.з. НОМЕР_1 , ПрАТ «СК «Уніка» на підставі страхового акту №00174771 від 21 жовтня 2015 року виплатило страхове відшкодування в розмірі 29 767,18 грн. на рахунки, які вказав страхувальник ОСОБА_4 .

З огляду на вищенаведене та відповідно до положень ст. ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до нього, позивача, перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалою судді від 04 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року через допущену представником позивача при підготовці позовної заяви помилку замінено неналежного відповідача у справі ОСОБА_3 , який є власником автомобіля «Шкода», р.н.з. НОМЕР_2 , на належного відповідача ОСОБА_1 , який на відповідній правовій підставі був водієм вказаного транспортного засобу.

26 червня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова було ухвалено заочне рішення у справі, яким позов ПрАТ «СК«Уніка» задоволено та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Уніка» в порядку регресу 29 767,18 грн. виплаченого страхового відшкодування та 1 378 грн. витрат по оплаті судового збору.

20 липня 2017 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Ухвалою суду від 17 листопада 2017 року заочне рішення від 26 червня 2017 року у справі №466/8484/16-ц скасовано та справа призначена до розгляду у загальному порядку.

Представник позивача в судові засідання, які призначались неодноразово, не з`явився, надіслав до суду пояснення на письмові заперечення відповідача ОСОБА_1 та заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечив, з мотивів, які викладені у долученому до справи письмовому запереченні на позов, та просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , з`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування автотранспорту за №014049/4002/0000936, згідно з яким було застраховано належний ОСОБА_4 на праві власності автомобіль марки «Nissan Qashqai», р.н.з. НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вказаного договору ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. За умовами цього договору, зокрема, передбачено розмір страхової суми за добровільне страхування наземного транспорту 475 000,00 грн. (п.1.3.4.), а за добровільне страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту 10 000,00 грн.

20 серпня 2015 року о 19.50 по вул. Шевченка,323 у м. Львові сталося дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda Octavia», р.н.з. НОМЕР_2 , яким на відповідній правові підставі керував відповідач ОСОБА_1 та автомобілем марки «Nissan Qashqai», р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_4 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2015 року у справі №466/6932/15-ц ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Із вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 20 серпня 2015 року о 19.50 год., керуючи автомобілем марки«Skoda Octavia», р.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Шевченка, 323 в м. Львові, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю «Nissan Qashqai», р.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого здійснив зіткнення з даним транспортним засобом, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При розгляді у суді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнав свою вину у скоєному правопорушенні, що стверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2015 року.

Як вбачається із висновку № 211/10-15 від 05.10.2015 вартість матеріального збитку відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки « Nissan Qashqai», р.н.з. НОМЕР_1 , станом на момент огляду з врахуванням відновлення автомобіля на спеціалізованому СТО ТзОВ «Галавтосвіт» та з врахуванням знижок, які передбачені у договорі №01112013 від 01.11.2013, становить 30 972,18 грн.

У зв`язку з настанням страхового випадку ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт №00174771 від 08.10.2015, в якому зазначені підстави для проведення страхової виплати, реквізити, за якими таку необхідно провести, інформація про страховий випадок.

Як вбачається з платіжних доручень №036715 від 26.10.2015 та №036714 від 26.10.2015, ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало на вказані ОСОБА_4 рахунки 19008,08 грн. та 10 758,10 грн. відшкодування відповідно до страхового акту №00174771 від 08.10.2015.

За ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст. 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст. 14 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Такий правовий висновок Верховний Суд України висловив у постанові від 20 січня 2016 року №6-954цс16.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судові витрати.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 22. 979, 990, 993, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

в и р і ш и в:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в порядку регресу 29 767,18 грн. (двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім гривень вісімнадцять копійок) виплаченого страхового відшкодування та 1 378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, літ «В», ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 05 квітня 2021 року.

Суддя В. І. Кавацюк