Справа № 758/3386/21
Провадження № 2-о/758/235/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Скрипник О. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Дукач А. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючого документа (трудової книжки) особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті, -

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту помилкового запису в офіційних документах та належності вказаних документів, одній особі.

Вимоги заяви обґрунтовувались тим, що при перекладі його прізвища в трудовій книжці НОМЕР_1 , яка заповнена 27.07.1979 року вказане прізвище ОСОБА_1 , а в паспорті та свідоцтві про народження вказано прізвище ОСОБА_1 .

Також в трудовій книжці невірно зазначена дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість вірної - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач посилається на те, що він має право на пенсію у зв`язку з інвалідністю і при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, під час призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не зараховано до стажу період роботи згідно з трудовою книжкою, оскільки дані прізвища та дати народження, вказані в трудовій книжці, не відповідають даним вказаним в паспорті громадянина України.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 04.02.1988 року зазначено « ОСОБА_1 », який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У паспорті громадянина України серія НОМЕР_3 , який виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 30 квітня 1998 року, зазначено « ОСОБА_1 », який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 08.09.1998 року, зазначено - « ОСОБА_1 ».

У довідці до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.11.2020 року № 447215 зазначено - «ОСОБА_1», дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом вбачається що, запис до трудової книжки ОСОБА_1 зроблений внаслідок вільного перекладу прізвища « ОСОБА_1 » з української мови на російську транскрипцію - « ОСОБА_1 », а також помилково зазначена дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість вірної - ІНФОРМАЦІЯ_1, що є перепоною для оформлення пенсії.

У зв`язку із розбіжностями у документах заявник вимушений звернутися до суду для захисту цивільного права, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту помилкового запису в офіційних документах та належності вказаних документів, одній особі, ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення такого факту необхідно для зарахування трудового стажу та отримання пенсії.

В судовому засіданні на підставі письмових доказів, наявних у матеріалах справи встановлено, що ПІБ особи - ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 293, 294, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючого документа (трудової книжки) особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт: серія НОМЕР_3 , який виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 30 квітня 1998 року; свідоцтво про народження: серії НОМЕР_2 від 04.02.1988 року; ІПН - НОМЕР_4 ; належить трудова книжка НОМЕР_1 , дата заповнення 27.07.1979 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. Г. Скрипник