Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7315/20
Провадження № 2/711/850/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.,

при секретарі Слабко Ю.М.,

за участі:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки домоволодіння із спільного майна співвласників,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки домоволодіння із спільного майна співвласників.

В обґрунтування позову вказує, що домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності трьом співвласникам, а саме: ОСОБА_1 , згідно Договору дарування частини житлового будинку від 21.03.2019 року - 35/100 частки вартістю 152 645 грн.; ОСОБА_4 на підставі рішення суду б/н від 29.12.2010 року, свідоцтва про право на спадщину № 1-2998 від 30.11.1999 року, свідоцтва про право на спадщину № 1-5802 від 15.10.2007 року - 35/100 частки вартістю 154991 грн.; ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину № НОМЕР_1 від 15.10.2007 року, рішення суду б/н від 29.12.2010 року - 30/100 частки вартістю 133758 грн.

Саме домоволодіння загальною вартістю будівель та споруд складається з житлового будинку А-І вартістю 92 800 грн., житлової прибудови А-І вартістю 92 800 грн., житлової прибудови А1-1 вартістю 107 404 грн., прибудови вартістю 21 748 грн., прибудови а1 вартістю 28 119 грн., прибудови а2 вартістю 18 091 грн., прибудови а3 вартістю 54 049 грн., ґанку вартістю 139 грн., погребу Г вартістю 3 870 грн., погребу Г1 вартістю 13 215 грн., сараю Б вартістю 1 394 грн., сараю В вартістю 14 906 грн., вбиральні Е вартістю 1 851 грн., гаража Ж вартістю 43 452 грн., вбиральні 3 вартістю 1 388 грн., воріт з хвірткою № 1 вартістю 4 863 грн., огорожі № 5 вартістю 11 309 грн., огорожі № 6 вартістю 14 393 грн., хвіртки № 7 вартістю 4 405 грн., вимощення І вартістю 3 928 грн. Все загальною вартістю 441 394 грн.

Також вказує, що земельні ділянки на якій розміщене домоволодіння приватизовані.

Всі співвласники домоволодіння проживають окремо і мають з будинку та з домоволодіння окремі виходи. З метою виділення часток кожного із співвласників домоволодіння із спільного майна вона ОСОБА_1 звернулася до КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» з заявою про проведення та виготовлення розрахунку часток кожного із співвласників в домоволодінні АДРЕСА_1 для того, щоб провести виділ часток співвласників з закріпленням цього через нотаріальну контору. Всі співвласники погодилися на такий варіант проведення виділу часток, для цього кожен з них спілкувався з працівниками КП «ЧООБТІ», надавав наявну у нього документацію і ознайомився з виготовленим розрахунком часток. Однак, отримавши розрахунок, без будь-яких підстав на це та без будь-яких заперечень стосовно самого розрахунку, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися йти до нотаріуса для підписання відповідної угоди і заявили тільки про судовий варіант виділення часток в спільному майні.

За таких обставин вона (позивачка) вимушена звертатися до суду з даним позовом про виділення із спільного майна своєї частки величиною 35/100 від усіх будівель та споруд в домоволодінні АДРЕСА_1 вартістю згідно з розрахунком часток від 11.06.2020 року.

Просить суд виділити їй 42% будинку А-І (приміщення 3-3, 3-4) вартістю 38976 грн., 100% прибудови а1 (приміщення 3-1, 3-2) вартістю 28 119 грн., 100% прибудови а3 (прим. І) вартістю 54 049 грн., 100% сараю Б вартістю 1 394 грн., 100% огорожі № 5 вартістю 11309 грн., 100% огорожі № 6 вартістю 14 393 грн., 100% хвіртки № 7 вартістю 4 405 грн., всього на суму 152 645 грн. Все інше майно будівлі та споруди, згідно з розрахунком часток від 11.06.2020 року, виготовленого КП «ЧООБТІ», просить залишити у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.11.2020 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.01.2021 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Ліннік М.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити та виділити позивачці ОСОБА_1 реально її частку будівель та споруд в домоволодінні по АДРЕСА_1 в натурі згідно з розрахунком часток, виготовленим КП «ЧООБТІ» від 11.06.2020 року без призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, а також визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на дане майно, припинивши її право спільної часткової власності. Інші приміщення домоволодіння по АДРЕСА_1 позивачка та її представник просили залишити у спільній частковій власності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, пояснення представника КП «ЧООБТІ» - Бузько І.П., дослідивши матеріали справи та інвентарної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності трьом співвласникам, а саме:

- позивачці ОСОБА_1 на підставі Договору дарування частини житлового будинку від 21.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрованого за реєстровим номером 2317;

- відповідачці ОСОБА_4 на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси б/н від 29.12.2010 року, свідоцтва про право на спадщину № 1-2998 від 30.11.1999 року, свідоцтва про право на спадщину № 1-5802 від 15.10.2007 року, виданих другою Черкаською державною нотаріальною конторою;

- відповідачці ОСОБА_3 на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси б/н від 29.12.2010 року, свідоцтва про право на спадщину № 1-58702 від 15.10.2007 року, виданого другою Черкаською державною нотаріальною конторою.

Вказане стверджується витягами з Реєстру прав власнсгті на нерухоме майно №16516700 від 02.11.2007 року, №16516880 від 02.11.2007 року, №29626076 від 11.04.2011 року, №31546971 від 05.10.2011 року, а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 190401912 від 27.11.2019 року (а.с. 17-18).

Також в судовому засіданні встановлено, що на підставі Договору дарування земельної ділянки від 21.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрованого за реєстровим номером 2320, позивачка ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 0,0117 га за адресою: АДРЕСА_1 , якій присвоєно кадастровий номер :02:037:0062, а також на підставі Договору дарування частки у праві власності на земельну ділянку від 09.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрованого за реєстровим номером 2955, позивачка являється власником Ѕ чатки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0003 га, за адресою: АДРЕСА_1 , якій присвоєно кадастровий номер :02:037:0091 (а.с. 21-24).

Як вбачається з розрахунку часток співвласників на домоволодіння АДРЕСА_1 від 11.06.2020 року, виготовленого Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інветрації», саме домоволодіння загальною вартістю будівель та споруд 441 394 грн. складається: із житлового будинку А-І вартістю 92 800 грн., житлової прибудови А1-1 вартістю 107 404 грн., прибудови а вартістю 21 748 грн., прибудови а1 вартістю 28 119 грн., прибудови а2 вартістю 18 091 грн., прибудови а3 вартістю 54 049 грн., ґанку вартістю 139 грн., погребу Г вартістю 3 870 грн., погребу Г1 вартістю 13 215грн., сараю Б вартістю 1 394 грн., сараю В вартістю 14 906 грн., вбиральні Е вартістю 1 851 грн., гаража Ж вартістю 43 452 грн., вбиральні З вартістю 1 388 грн., воріт з хвірткою № 1 вартістю 4 863 грн., огорожі № 5 вартістю 11 309 грн., огорожі № 6 вартістю 14 393 грн., хвіртки № 7 вартістю 4 405 грн., вимощення І вартістю 3 928 грн. (а.с. 27).

Відповідно до вказаного розрахунку, частка в загальній власності нерухомого майна, що належить позивачці ОСОБА_1 , становить 35/100 частин загальною вартістю 152 645 грн. та складається із: 42% будинку А-І (приміщення 3-3, 3-4) вартістю 38 976 грн., 100% прибудови а1 (приміщення 3-1, 3-2) вартістю 28 119 грн., 100% прибудови а3 (прим. І) вартістю 54 049 грн., 100% сарая Б вартістю 1 394 грн., 100% огорожі № 5 вартістю 11 309 грн., 100% огорожі № 6 вартістю 14393 грн., 100% хвіртки № 7 вартістю 4 405 грн.

Також в судовому засіданні вставлено та не заперечується сторонами, що власники житлового будинку по АДРЕСА_1 позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 спільно не утримують належне їм майно, мають з будинку та з домоволодіння окремі виходи, а також належні їм приміщення розміщені на окремих земельних ділянках, які ними приватизовані.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №6858о від 11.06.2020 року, виготовленого Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інветрації», за технічними признаками об`єкт, а саме: 35/100 частин житлового будинку з відповідними прибудовами і надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із: 42% будинку А-1 (приміщення 3-3, 3-4), 100% прибудови а1 (приміщення 3-1, 3-2), 100% прибудови а3 (прим. І), 100% сараю Б, 100% огорожі № 5, 100% огорожі № 6, 100% хвіртки № 7, є відокремленим і може бути виділений в натурі (а.с. 26).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із частиною 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів всіх її учасників.

Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.

Отже, право спільної часткової власності це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до частини 2 статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Таким чином, виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що належні позивачці ОСОБА_1 35/100 частин житлового будинку з відповідними прибудовами і надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , є відокремленими і можуть бути виділені в натурі, а також враховуючи визнання позову відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (яке не суперечить закону), суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про виділ її частки в натурі та визнання за нею права власності на 35/100 частки від всіх будівель та споруд в домоволодінні АДРЕСА_1 згідно з розрахунком часток КП «ЧООБТІ» від 11.06.2020 року, а саме 42% будинку А-1 (приміщення 3-3, 3-4), 100% прибудови а1 (приміщення 3-1, 3-2), 100% прибудови а3 (прим. І), 100% сараю Б, 100% огорожі №5, 100% огорожі №6, 100% хвіртки №7, а всього на суму 152645 грн. А відтак, право спільної часткової власності позивачки ОСОБА_1 на дане майно припиняється. Щодо інших приміщень домоволодіння по АДРЕСА_1 , то вони залишаються у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім того, пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 визначено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Виходячи з наведеного вище, за окремі вимоги має бути сплачено судовий збір окремо та у відповідному розмірі.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про виділ в натурі її частки домоволодіння із спільного майна співвласників, а також про визнання за нею права власності на цю частку, сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., тобто лише за одну позовну вимогу майнового характеру, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із позивачки ОСОБА_1 на користь держави судового збору за другу позовну вимогу немайнового характеру, розмір якого, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону Ураїни «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції чинній на момент подачі позову), складає 908 грн.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 15, 317, 328, 316, 317, 319, 321, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 81, 89, 95, 141, 206, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки домоволодіння із спільного майна співвласників - задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючій за адресою АДРЕСА_1 ) із спільного майна співвласників та визнати за нею право власності на 35/100 частки від всіх будівель та споруд в домоволодінні АДРЕСА_1 згідно розрахунку часток КП «ЧООБТІ» від 11.06.2020 року, а саме виділити їй та визнати за нею право власності на 42% будинку А-1 (приміщення 3-3, 3-4), 100% прибудови а1 (приміщення 3-1, 3-2), 100% прибудови а3 (прим. І), 100% сараю Б, 100% огорожі №5, 100% огорожі №6, 100% хвіртки №7, а всього на суму 152645 грн., припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_1 на дане майно.

Інші приміщення домоволодіння по АДРЕСА_1 залишити у спільній частковій власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ).

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст рішення суду складений 29.04.2021 року.

Головуючий: В.М.Скляренко