Справа № 535/354/21
Провадження № 2/535/168/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шолудько А.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Колісник Л.В.,

представника позивача Сідько С.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №535/354/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021 року представник позивача - адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 15.03.2021 року, ордера серії ВІ №1035256 на надання правової допомоги від 29.03.2021 року (а.с. 14-16), звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач ухиляється від участі у матеріальному утриманні дітей у добровільному порядку.

Відповідач ОСОБА_6 26.04.2021 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав у частині стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і досягнення дітьми повноліття. Сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач, у даний час він не має можливості у зв`язку з наступними обставинами: позивачем зазначено у позовній заяві занижений розмір свого середньомісячного доходу; протягом останніх п`яти років він фактично має іншу сім`ю, у якій у нього народилася донька та є дитина співмешканки, які перебувають на його утриманні. Твердження позивача про те, що він не приймає участі в утриманні спільних з нею дітей є безпідставним, оскільки він надає кошти на їх утримання, а саме: купляє речі, одяг, надає кошти на кишенькові витрати, дарує подарунки на дні народження та свята Крім того, він офіційно не працевлаштований, не має у власності нерухомого майна, має нестабільний заробіток та мінливий дохід, не має у власності нерухомого майна, має поганий стан здоров`я та переніс оперативне втручання у грудні 2020 року, на що він витратив 40000 грн., й на даний час він потребує значних витрат на відновлювальне та профілактичне лікування та придбання ліків. Виходячи з останнього відомого для відповідача розміру середньої заробітної плати штатних працівників у Котелевському районі за 4-й квартал 2020 року, розмір 1/4 частки з якого не буде меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для обох дітей, які проживають з позивачем та вказав, що розмір аліментів на утримання двох дітей, що становить 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, визначений ч.5 ст.183 СК України у випадку звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, не може застосовуватися за аналогією у випадку звернення до суду у позовному провадженні (а.с.32-34).

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлена належним чином (а.с. 29).

Представник позивача адвокат Сідько С.І. під час судового розгляду позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Під час судового розгляду відповідач та його представник адвокат Якименко В.В., який діє на підставі ордера серії ПТ №227347 від 26.04.2021 року (а.с.46), позовні вимоги про стягнення аліментів на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей визнали частково у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з підстав, зазначених у відзиві. Вказали, що відповідач має намір додатково надавати дітям кошти на їх утримання понад визнаний ним розмір аліментів. Також зазначили, що якби позивач звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, то тільки в такому випадку можливо б було визначити аліменти у розмірі, який вона просить. На обґрунтування своїх заперечень по суті позову ними надані всі наявні у відповідача докази, тому будь-яких клопотань з приводу надання додаткових доказів вони не мають. Крім того, відповідач додатково пояснив, що на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем по справі, однак з 2017 року проживає окремо від сім`ї з іншою жінкою у житловому будинку останньої, з якою має спільну дочку та утримує її сина від першого шлюбу, оскільки співмешканка отримує нерегулярні аліменти на його утримання від батька дитини. Не має офіційного місця роботи з 2012-2013 року, до осені 2020 року працював за цивільно-правовими договорами на будівництві, але після перенесеного оперативного втручання працює нерегулярно та час-від-часу надає послуги таксі, використовуючи автомобіль співмешканки. Витрати для нього на проведення оперативного втручання в сумі 40-42 тис.грн. сплатила співмешканка, частина з яких підтверджується наданими доказами, інші витрати (на проведення обстежень, грошові подяки лікарям) ним не задокументовані. Групи інвалідності не має, йому протипоказана важка робота. До звернення позивача до суду з позовом він не ухилявся від утримання їх спільних дітей, придбавав одяг, надав щомісячно кошти в сумі 100-200 грн. на кишенькові витрати. Тому при визначенні розміру аліментів просить суд врахувати не тільки вище викладене, а й стан його здоров`я.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав.

Сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 12.09.2018 року Диканським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 11).

У шлюбі сторони мають спільних дітей дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що посвідчується свідоцтвами про народження, відповідно, серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , виданими 12.09.2018 року Диканським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 10, 11).

Згідно з актом обстеження домогосподарства мешканки АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , складеного за участю депутата Великорублівської сільської ради Полтавської області 23.03.2021 року, позивач проживає за вказаною адресою разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 12). Вказана обставина визнається відповідачем.

Позивач працює дояром у ТОВ «Агрофірма «Маяк», та отримала дохід за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року в сумі 63429,84 коп., що підтверджується довідкою, виданою вказаним товариством за №19 від 16.03.2021 року (а.с.13).

Згідно зі ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Посилання відповідача то його представника на те, що позивач має іншу сім`ю, є безпідставним, оскільки позивач станом на час розгляду справи у суді перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Відповідачем не повідомлялося про наявність примусового стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд не може взяти до уваги і пояснення відповідача про те, що на його утриманні перебуває ОСОБА_8 (зазначений в акті депутата обстеження домогосподарства мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , складеного 19.04.2021 року та довідці виконавчого комітету Великорублівської сільської ради №55 від 19.04.2021 року (а.с. 39, 40-41), який є неповнолітнім сином особи, з якою він спільно проживає у даний час ОСОБА_9 , оскільки відповідачем визнається, що ОСОБА_9 отримує аліменти на утримання свого сина у примусовому порядку від батька дитини й законом не передбачено обов`язку відповідача нести витрати по його утриманню.

Суд, оцінивши надані відповідачем докази: консультаційний висновок спеціаліста лікаря гастроентеролога від 27.03.2018 року щодо наявності хронічного захворювання шлунку, направлення на паталогогістологічне дослідження від 21.08.2020 року, картка огляду уролога від 14.01.2021 року (а.с.42-43), копії квитанцій про оплату ОСОБА_9 виробів медичного призначення за рахунком №20/166 від 15.12.2020 року для ОСОБА_1 на загальну суму 23275,00 грн. та рахунок №1/14/01 від 14.01.2021 року на суму 3825,00 грн. (зворот а.с.43, а.с.44, 45), приходить до висновку, що вони не містять даних про проведення відповідачу оперативного втручання у грудні 2020 року, а також про те, що відповідач на даний час має поганий стан здоров`я й потребує значних витрат на відновлювальне та профілактичне лікування та придбання ліків, наявності протипоказань до тяжкої фізичної праці, що могло б бути взято до уваги судом при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, а тому вони не можуть бути враховані судом.

Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України про не можливість надання матеріальної допомоги дітям у розмірі, який просить позивач, відповідач не надав.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із принципу змагальності та диспозитивності цивільного судочинства саме на відповідача покладено обов`язок довести свій майновий стан та розмір одержуваного доходу.

Натомість, належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, відповідач не надав та відповідних обставин суду не довів.

Відсутність регулярного заробітку не звільняє відповідача від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей.

Питання надання чи ненадання добровільної матеріальної допомоги дитині до звернення позивачем з вказаним позовом до суду, не може стати підставою для відмови у відповідному позові, оскільки отримання аліментів на дитину тим з батьків з ким проживає дитина є абсолютним правом такої сторони.

Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню спільних дітей сторони не досягли, й враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідачем порушено право дітей на утримання до досягнення ними повноліття, й вказаний розмір аліментів є необхідним й достатнім для забезпечення виховання та розвитку дітей сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягти судовий збір по справі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 264, 279, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2021 року й до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині суми платежу аліментів на утримання дітей за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/о UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 30.04.2021 року.

Суддя