Справа № 758/1192/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
26 квітня 2021 року м.Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Якимець О.І.,
за участю секретаря судових засідань: Гайдай К.В.,
учасники справи - не викликалися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про стягнення коштів,
позивач/заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути на користь ОСОБА_1 з АТ «ПУМБ» 4 000,00 грн. витрат на оплату правничої допомоги адвоката на підставі положень ст. ст. 137, 141 ЦПК України.
У судове засідання учасники справи не викликались у зв`язку з відсутністю необхідності.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та поданої заяви, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного.
Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 30 березня 2021 року у цивільній справі №758/1192/21 позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про стягнення коштів задоволено повністю та стягнуто з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 стягнені за виконавчим написом нотаріуса від 03 травня 2018 року №2979 грошові кошти у розмірі 19 853,74 грн., та судовий збір.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 133 ЦПК України).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

На виконання приписів ст.ст. 134, 175 ЦПК України у позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу адвоката в розмірі - 7 000,00 грн., а також зазначено, що позивач планує подати відповідні докази на підтвердження витрат на правову допомогу у встановлені законом строки і просить вважати зазначене відповідною заявою, передбаченою абз.2 ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

У той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України).

У ході розгляду справи представником позивача до справи було долучено належним чином завірені копії ордеру про надання правової допомоги серії АЕ №1057367, виданого на адвоката Пономарьова А.А. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4943.

З долучених письмових доказів до заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається наступне.

Між Адвокатським об`єднанням «Дніпролекс» та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №189 від 28.01.2021, згідно з якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання щодо складення позовної заяви про стягнення з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 19 853,74 грн. та здійснення представництва інтересів клієнта в Подільському районному суді м.Києва. У Розділі 2 вказаного Договору погоджено види правових послуг між сторонами.

Пунктом 4.1. договору про надання правничої допомоги передбачено, що вартість правової допомоги відповідно до п.1.1 цього договору складає 4 000,00 грн.

З акту прийняття правових послуг (детальний опис наданих послуг) від 01.04.2021 вбачається деталізація сторонами наданих та отриманих правових послуг, зокрема: загалом адвокатом витрачено часу - 6 годин (з яких: 1 година на правовий аналіз документів, 4 години - складання та оформлення позовної заяви, 1 година - участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції) на суму 4 000,00 грн. З пункту 2 вказаного акту вбачається, що одна година роботи адвоката має вартість - 500 грн., а одна година представництва в судовому засіданні - 1500,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що у справі складено позовну заяву на 3 (три) аркуші справи з 10 (десятьма) додатками без подальших недоліків позовної заяви, з предметом позову майнового характеру та ціною позову - 19 853,74 грн, адвокат Пономарьов А.А. 30 березня 2021 взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції тривалістю - одна година.

Погодинна оплата надання послуг передбачена ч.2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якого порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З оригіналу квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 02.04.2021 встановлено, що платником ОСОБА_1 оплачено на ім`я отримувача Адвокатського об`єднання «Дніпролекс» 4 000 (чотири тисячі) грн 00 копійок.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На думку суду, у даній розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим, підтвердженим відповідними належними доказами, відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих послуг.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Беручи до уваги вимоги ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, враховуючи задоволення позову у повному обсязі, дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає за можливе стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 4000 гривень 00 коп.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 від 02.04.2021 про ухвалення додаткового рішення суду - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, м.Київ, вул. Андріївська, 4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) кошти судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 26 квітня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець