Житомирський апеляційний суд
Справа №2-369/2011 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 18 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 2-369/2011 за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Семенцової Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2011 року стягнуто в солідарному порядку з неї, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 207392 грн. 73 коп., що є еквівалентним 26207,46 дол. США; заборгованості за процентами у розмірі 49511 грн. 45 коп., що еквівалентно 6256,58 дол. США та 5000 грн. пені за прострочення виконання кредитних зобов`язань.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року вказане рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором змінено та зобов`язано відповідачів повернути ПАТ « УкрСиббанк» 27750 дол. США.

На підставі вказаного рішення Богунським районним судом м. Житомира 17 червня 2011 року видано виконавчий лист, який на перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №31547081).

В подальшому, рішення апеляційного суду було скасоване судом касаційної інстанції, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2011 року залишене без змін.

Оскільки рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий лист, було скасоване, постановою державного виконавця від 13 лютого 2012 року виконавче провадження закінчено.

Вказує, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу, за яким права вимоги за вказаним кредитним договором перейшли до ТОВ «Кей-Колект».

Однак, 17 лютого 2012 представник ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про видачу виконавчого документа по справі №2-369/11 з тих підстав, що рішення Апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року було скасоване в касаційному порядку .

20 лютого 2012 року Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий документ, де стягувачем вказано АКІБ «Укрсиббанк». Тобто, на день видачі виконавчого листа ПАТ «Укрсиббанк» передано ТОВ «Кей Колект» усі права вимоги за вказаним кредитним договром.

ОСОБА_1 звертає увагу, що згідно п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі обов`язково зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я по батькові за наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника. Натомість, у оспорюваному виконавчому документі зазначене скорочене найменування стягувача, що суперечило нормам діючого законодавства. Крім того, в даному виконавчому документі не відповідає вказаний номер справи №2-88/11, адже, оспорюване рішення Богунського районного суду м. Житомира має унікальний номер 2-369/2001. Тому, вже тільки з цієї підстави державний виконавець зобов`язаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження, посилаючись на ст. 18, п.6 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що сума, вказана у виконавчому документі, не може бути стягнута на користь АКІБ «Укрсиббанк» у зв`язку із зміною порядку виконання зобов`язань між сторонами, а також у зв`язку із добровільним погашенням боргу.

Так, боржником за кредитним договором №0 від 1 жовтня 2007 була ОСОБА_4 , а кредитором, з урахуванням правонаступництва за договором факторингу, ТОВ «Кей-Колект». 16 грудня 2014 між ОСОБА_4 та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір №0/735011 про припинення зобов`язання переданням відступного. За умовами даного договору сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань, які виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №0. Вказаний договір був укладений за відсутності поручителів. Сума відступного згідно з п. 1.2 договору визначена у розмірі 9800 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 159239 грн. Тобто, 16 грудня 2014 року ОСОБА_4 та ТОВ «Кей-Колект» досягли домовленості про зміну первісного зобов`язання, встановленого рішенням суду, новим зобов`язанням (новація).

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Богунським районним судом м. Житомира від 20 лютого 2012 року про стягнення з неї, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АТ « УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню

Зокрема, зазначає, що суд залишив поза увагою її доводи про те, що у виконавчому документі невірно вказаний стягувач; виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження»; сума, яка вказана у виконавчому документі, не може бути стягнута на користь стягувача, оскільки мала місце зміна порядку виконання зобов`язань між сторонами, а також добровільне погашення боргу.

Суд не врахував, що на виконання рішення суду було сплачено 37500 грн., отже відбулось часткове погашення боргу.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника заявника, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2011 року стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 207392 грн. 73 коп., що є еквівалентним 26207,46 дол. США; заборгованості за процентами у розмірі 49511 грн. 45 коп., що еквівалентно 6256,58 дол. США та 5000 грн. пені за прострочення виконання кредитних зобов`язань.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2011 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором змінено та зобов`язано відповідачів повернути ПАТ « УкрСиббанк» 27750 дол. США. заборгованості, а у разі неможливості повернення,- стягнути з відповідачів на користь ПАТ « УкрСиббанк» 207392 грн. 73 коп.

17 червня 2011 року Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у Богунському районному відділі ДВС Житомирського міського управління юстиції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 серпня 2011 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року скасовано та залишено в силі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2011 року.

Постановою головного державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції від 26 вересня 2011 року закінчено виконавче провадження.

Матеріали справи також свідчать, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ « Кей- Колект» укладений договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ « Кей-Колект».

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2012 року замінено стягувача у виконавчому провадженні.

Матеріали справи також свідчать, що 17 лютого 2012 року представник АТ « УкрСиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа у даній справі у зв`язку із скасуванням рішення суду апеляційної інстанції.

28 лютого 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На даний час виконавчий лист про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в солідарному порядку з боржника та поручителів перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Долучений до матеріалів справи лист в.о. начальника відділу примусового виконання рішень містить інформацію про те, що заборгованість за вказаним виконавчим листом становить 232460 грн. 77 коп.

Обгрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 посилалась на ту обставину, що 16 грудня 2014 року між ТОВ « Кей-Колект» та ОСОБА_2 укладений договір про припинення зобов`язання з переданням відступного.

Зокрема, сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань боржника, які виникли на підставі кредитного договору від 1 жовтня 2007 року. Шляхом передачі боржником кредитору суми відступного у розмірі 9860 дол. США, не пізніше 16 грудня 2016 року.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

У судовій практиці наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, матеріально-правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення обов`язку боржника з підстав, визначених законом ( статті 599-601,604-609 ЦК України).

При цьому, зміст ч.2 ст.432 ЦПК України свідчить про те, що матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є, зокрема, припинення обов`язку боржника, яке мало місце поза межами виконавчого провадження, у зв`язку з чим у боржника буде відсутній обов`язок з виконання виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення.

У разі, якщо виконання зобов`язання за судовим рішенням відбулося в межах виконавчого провадження, стягувач має право подати до виконавця письмову заяву про повернення виконавчого документа. На підставі цієї заяви виконавцеь приймає постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п.1 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження. Однак, сплата боржником боргу чи припинення обов`язку з інших підстав, які відбулись вже у відкритому виконавчому провадженні, не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Матеріали справи свідчать, що на даний час заборгованість за вказаним виконавчим листом не сплачена, що, в свою чергу, виключає можливість застосування положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Суд першої інстанції також дійшов вірного висновку про те, що зазначення у виконавчому листі первісного кредитора ПАТ « УкрСиббанк», після відступленням ним права вимоги на користь ТОВ « Кей-Колект», не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у розумінні ч.2 ст.432 ЦПК України.

Таким чином, підстави для зміни чи скасування ухвали суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2020 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: