29.04.2021 Справа № 756/6576/21
Справа пр. № 2-з/756/177/21
ун. № 756/6576/21
У Х В А Л А

29 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кей Колект", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство юстиції України, державний реєстратор прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві Дуднік Ольга Сергіївна, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ТОВ "Кей Колект", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство юстиції України, державний реєстратор прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві Дуднік О.С., ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності.

Одночасно з поданням позову до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ "Кей Колект".

Заява мотивована тим, що 20 грудня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 407000,00 доларів США, що еквівалентно 2055350,00 грн.

Для забезпечення виконання зобов`язань за указаним договором кредиту 20 грудня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 був також укладений договір іпотеки № 73421, згідно з яким ОСОБА_2 передав в іпотеку АКІБ "УкрСиббанк" квартиру АДРЕСА_1 .

Як зазначила заявник, вона дізналась, що на даний час право власності на згадану квартиру зареєстроване за ТОВ "Кей Колект".

На думку ОСОБА_1 , перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 відбувся з порушенням чинного законодавства, а тому у випадку невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 910/16370/20.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на нерухоме майно, зазначене у заяві про забезпечення позову.

Так, у заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні посилання на докази, які б свідчили, що ТОВ "Кей Колект" вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження чи підготовку до відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, за час розгляду адміністративної справи № 826/171/15, предметом якої була перевірка правомірності дій державного реєстратора щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , тобто протягом тривалого проміжку часу, відповідачем ТОВ "Кей Колект" не вживалось жодних заходів, спрямованих на реалізацію вищевказаного нерухомого майна.

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кей Колект", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство юстиції України, державний реєстратор прав на нерухоме майно Головного управління юстиції у м. Києві Дуднік Ольга Сергіївна, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук