Справа № 2-532/2010
Провадження № 2-зз/496/3/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря Старостіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вказана заява в якій ОСОБА_1 просить скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Біляївського районного суду Одеської області, яку обґрунтовує тим, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2010 року цивільна справа №2-532/10 була залишена без розгляду. Під час залишення справи без розгляду, питання щодо зняття арешту з майна судом вирішено не було. У зв`язку з вищевикладений, просить суд скасувати арешт з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28 січня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, було накладено арешт на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,15 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 39).

Ухвалою Біляївського районною суду Одеської області від 18 червня 2010 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, було залишено без розгляду (а.с. 128).

Ухвала набрала законної сили. Проте, судом не було вирішено питання щодо скасування арешту.

Згідно до статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав особи (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 р., «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 р., «Федоренко проти України» від 01.06.2006 р.). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що арешт має бути скасований з огляду на те, що на теперішній час відпала необхідність у накладенні арешту, оскільки справа розглянута, ухвала суду набрала законної сили, тому є підстави для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. 81, 158 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту із забороною відчуження майна у будь-який спосіб, накладеного на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,15 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_1 ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28 січня 2010 року у справі №2-532/2010.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Буран В.М.