Справа № 755/2558/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 755/2558/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту належності документів,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що трудова книжка НОМЕР_1 , заповнена 24.10.1985 року із зазначенням по батькові « ОСОБА_1 », а також свідоцтво про її народження, про що 30.01.1968 року в Книзі записів актів цивільного стану зроблено запис за № 109, із зазначенням по батькові « ОСОБА_1 » (на російській мові ОСОБА_1 ) та 30.01.1968 року видано Свідоцтво про народження НОМЕР_2 , а також свідоцтво про народження її дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації актів про народження 29.12.1988 року складено запис № 319 та 24.07.1991 року було видано Свідоцтво про народження НОМЕР_3 , належить та/або відносяться до неї - ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог заявник зазначає, що вона (її дівоче прізвище ОСОБА_1 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Владивосток, про що зроблено актовий запис за № 109 та видано свідоцтво про народження. Батьками її є: батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_4 . 20.01.1990 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , після чого її дівоче прізвище змінене на ОСОБА_1 . Шлюб з чоловіком було розірвано 16.10.1997 року. Від стосунків з її чоловіком ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_2 , про що складено актовий запис про народження 29.12.1988 року № 319 та 24.07.1991 року було видано свідоцтво про народження. ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно неї була заведена трудова книжка НОМЕР_1 на російській мові, де запис по батькові зроблено « ОСОБА_1 ». 18.03.2005 року вона отримала тимчасову посвідку де по батькові зазначено на українській мові - ОСОБА_1 . 31.12.2005 року указом Президента України за № 1887/2005 разом зі своєю дитиною вона прийнята до громадянства України, що підтверджується довідкою № 1455 від 05.10.2006, у якій зазначено по батькові - ОСОБА_1 . У подальшому отримала паспорт та їй було присвоєно ідентифікаційний номер з визначенням по батькові - ОСОБА_1 . В листопаді 2020 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при цьому надала всі необхідні документи. Однак, при перевірці документів працівником управління було виявлено неточності у написанні її по батькові у трудовій книжці, свідоцтві про народження дитини та наказах з роботи та відмовлено у призначенні пенсії. Розбіжності в зазначенні по батькові виникли внаслідок фіксації в офіційних документах жіночих імені та по батькові від варіантів особового імені ОСОБА_3 , у зумовленні поліваріативністю та змішуванням у мовній практиці фонетичних варіантів особових імен спільного етимологічного походження. Запис орфографічних варіантів по батькові російською мовою « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 » зумовлений наявністю в російській практиці паралельних форм імені по батькові від особових імен на -ий. У зв`язку з цим звернулась до суду із завою про встановлення факту належності документа з метою захисту своїх цивільних прав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання (а.с. 36).

29.03.2021 року до суду надійшли пояснення заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з проханням винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у поданих письмових поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві просить здійснити розгляд справи без участі їхнього представника.

З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно положень частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України).

Статтею ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що за даними які містяться в паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Дніпровським РУ ГУ України в м. Києві 19 жовтня 2006 року, заявник зазначена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце її народження - м. Владивосток, Росія, на другій сторінці паспорту російською мовою зазначено « ОСОБА_1 » (а.с. 8).

Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу виданого 20.01.1990 року серії НОМЕР_5 , убачається, що дошлюбне прізвище заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м. Владивосток, є - ОСОБА_1 (а.с. 12). Свідоцтво про укладення шлюбу видане російською мовою, у якому зазначено « ОСОБА_1 ».

Свідоцтво про народження на ім`я заявника серії НОМЕР_2 видане 30.01.1968 року, російською мовою, у якому зазначено « ОСОБА_1 », яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Владивосток, батьки: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 (а.с. 11).

Трудова книжка на ім`я заявника серії НОМЕР_1 , дата заповнення 24.10.1985 року, заповнювалась російською мовою із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові - « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

Свідоцтво про народження на ім`я доньки заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 видане відділом ЗАГС Ковалерівського райвиконкому Приморського краю 24.07.1991 року російською мовою, у якому мати дитини зазначено - « ОСОБА_1 » (а.с. 15).

Заявник ОСОБА_1 зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою від 26.11.2020 № 14151 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на яку отримала відповідь від 14.12.2020 з повідомленням серед іншого про те, що до страхового стажу не враховано періоди роботи, згідно трудової книжки НОМЕР_1 у якій по батькові не відповідає паспортним даним, відсутній взаємозв`язок послідовності змір прізвищ ОСОБА_1 - ОСОБА_1 , до страхового стажу не враховано період догляду за дитиною до досягнення нею 3-го віку, так як дані по батькові у свідоцтві про народження НОМЕР_3 не відповідають паспортним даним (а.с. 26).

При цьому суд враховує наступні обставини.

Як зазначено вище, трудова книжка на ім`я заявника, свідоцтво про народження заявника та свідоцтво про народження дитини заявника видавались російською мовою. У всіх цих документах по батькові ОСОБА_1 зазначено « ОСОБА_1 ». У паспорті громадянина України по батькові заявника зазначено - ОСОБА_1 . З матеріалів заяви убачається, що через такі відмінності було відмовлено заявнику у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно експертного висновку від 26.03.2021 № 056/361-а, складного експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз Андрієнко Л.О., в Україні, Російській Федерації, інших державах пострадянського простору, відомі непоодинокі випадки розбіжностей у написанні російською мовою імен по батькові, зумовлені використанням у документальних записах російською мовою варіантних форм з фіналями -иевич/ -ьевич, -иевна/ -ьевна. У більшості випадків нормативні довідники допускають використання обох форм, наприклад: ОСОБА_6 і ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_8 . Сучасна ідентифікація таких записів базується на їх співвіднесенні з типовими дериваційними явищами в межах онімної парадигми. З урахуванням зазначеного український запис імені по батькові ОСОБА_1 (паспорт, запис ОСОБА_1 ) та записи російською мовою ОСОБА_1 (зазначений паспорт, запис ОСОБА_1 ) та ОСОБА_1 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_1 ; свідоцтво про укладення шлюбу, запис ( ОСОБА_1) ОСОБА_1 ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності між документальними записами імен по батькові російською мовою виникли внаслідок фіксації в різних документах відмінних офіційних варіантів імені по батькові, утворених від особового імені ВАЛЕРИЙ: ОСОБА_1 та ОСОБА_1. Відповідно до норм російської літературної мови обидва російські записи ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є нормативними.

Отже, суду доведені ті обставини, що особа « ОСОБА_1 » (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зазначена у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення ІНФОРМАЦІЯ_4 , особа « ОСОБА_1 » (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зазначена у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 виданому 30.01.1968 року та особа « ОСОБА_1 » (російською мовою), яка зазначена у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 виданому 24.07.1991 року, як мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є одна і та ж сама особа, тобто вказані документи належать заявнику та стосуються заявника.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності заявнику ОСОБА_1 вищевказаних документів.

Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності зазначених документів дає змогу ОСОБА_1 оформити право на пенсію, яку вона не може отримати у зв`язку з існуванням розбіжностей у написанні імені по батькові заявника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту належності документів є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту належності документів - задовольнити.

Встановити факт, що особа « ОСОБА_1 » (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначена у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення ІНФОРМАЦІЯ_4 , особа « ОСОБА_1 » (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначена у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 виданому 30.01.1968 року, особа « ОСОБА_1 » (російською мовою), зазначена у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 виданому 24.07.1991 року, як мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є одна і та сама особа.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний .

Повне судове рішення складене 28 квітня 2021 року.

Суддя