Провадження №22-ц/824/1064/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його наступним:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом з реєстру правочинів. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 1997 р.н. та сина ОСОБА_4 2002 р.н.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 10 квітня 2018 року аліменти, які сплачував відповідач на обох дітей в твердій грошовій сумі щомісяця, були збільшені до 1000,00 грн. для сина ОСОБА_4 .

Аліменти, які сплачує відповідач, становлять приблизно 1000,00 грн. на місяць, однак цих коштів не достатньо для покриття витрат, які викликані повсякденними обставинами, а саме навчанням сина у коледжі та проживанням в гуртожитку. Відповідач будь-якої участі у вихованні сина та його утриманні не приймає, хоча є працездатною особою і на його утриманні нікого крім сина немає. Тому просить стягнути з відповідача половину додаткових витрат на сина, які вона витратила самостійно, що становить 15401,70 грн., та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2020 року та постановити нове рішення про задоволення позову. Вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні позову такими, що не відповідають обставинам справи. Зазначала, що суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права. Позивач на підтвердження навчання сина надала довідку про навчання від 30.05.2019 року. Крім того судом не враховано, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей на період навчання виключно за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. З цих підстав вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Станом на день розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що спільний син сторін а навчається на денній формі навчання у Київському коледжі комп`ютерних технологій та економіки НАУ та проживає у гуртожитку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що навчання у вищому навчальному закладі не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з одного із батьків на утримання дитини. З даним висновком суду погоджується й колегія суддів апеляційного суду вважаючи його обґрунтованим.

У відповідності до положень ч. 1 та 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Даний висновок кореспондується з позицією Верховного Суду при розгляді справи №219/1766/18.

Положеннями ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Доводи апелянта про те, що навчання дитини у вищому навчальному закладі та розвиток здібностей дитини в цьому напрямку і є особливими обставинами, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків колегія суддів апеляційного суду сприймає критично.

Також критично колегія суддів апеляційного суду відноситься й до посилань апелянта щодо помилкового застосування судом першої інстанції висновків Верховного Суду. При вирішенні справи суд першої інстанції належним чином дослідив представлені по справі докази та ґрунтував свої висновки на матеріалах справи. При вирішенні спірних правовідносин суд першої інстанції врахував вік дитини, яка проживає з матір`ю, її потреби на повсякденне життя і навчання, можливість батьків нести обов`язок утримання доки триває процес навчання. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у апелянта можливості самостійного утримання сина колегія суддів апеляційного суду не приймає, оскільки такі твердження не були доведені належним чином.

Враховуючи вищевказані обставини, зважаючи на принцип розумності та справедливості, а також на необхідність задоволення потреб дитини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, відтак підстави для задоволення апеляційної скарги в даному випадку відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько