Справа № 504/508/21
Номер провадження 2/504/1550/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Литвинюк А.В.

за участю секретаря Сухіна Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

06.02.2021 року позивач поштою надіслав на адресу суду позов, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №SAMDN2473 від 04.01.2019 року у розмірі 69248,83 грн., яка станом на 04.01.2021 року складається з заборгованості за пенею, а також судові витрати у розмірі 2270 гривень.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 05.07.2013 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість.

04.01.2019 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приват Банк» укладено Додаткову угоду до кредитного договору №SAMDN2473 від 04.01.2019 року.

Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору №SAMDN2473 від 04.01.2019 року щодо своєчасного погашення заборгованості зумовило звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Литвинюк А.В.

Ухвалою судді від 01.03.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст.275 ЦПК України.

Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала судді була надіслана на адресу реєстрації відповідача ОСОБА_1 , яка підтверджується інформацією з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 26.02.2021 року та отримана відповідачам особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи.

Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Одночасно з подачею позову представник позивача звернувся з заявою, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.07.2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Проте, оскільки, вказаний кредитний договір від 05.07.2013 року не стосується кредитного договору №SAMDN2473 від 04.01.2019 року на який позивач посилається як на підставу задоволення позову на підставі ст.77 ЦПК України, суд визнає копію анкети-заяви відповідача від 05.07.2013 року неналежним доказом, оскільки вона не містить інформації щодо предмету доказування.

Відповідно до копії Додаткової угоди до договору №SAMDN2473 від 04.01.2019 року, яка додана позивачем як доказ, АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду, з метою створення сприятливих умов для виконання клієнтом зобов`язань за кредитним договором №SAMDN2473 від 12.07.2013 року.

Отже, 04.01.2019 року укладався не кредитний договір, а додаткова угода до такого договору між позивачем та відповідачем, який був укладений 12.07.2013 року.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

За змістом п.1.1 додаткової угоди до договору №SAMDN2473 від 04.01.2019 сторони узгодили, що сума заборгованості, що виникла в період з дати укладення договору до дати підписання цієї угоди складає 104396,40 грн.

П.1.2 вказаної додаткової угоди визначено, що банк здійснює прощення (анулювання) частин заборгованості, що виникла в період з дати надання клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення пені на 68778,83 грн та штрафу на 3666,77 грн.

Таким чином, у Додатковій угоді сторони узгодили лише суму боргу, яка виникла за попередньо укладеним кредитним договором від 12.07.2013 року та визначили частину заборгованості за цим договором, яку банк анульовує (здійснює прощення). Будь-яких умов про те, що банк зобов`язався надати грошові кошти (кредит) ОСОБА_1 додаткова угода до договору №SAMDN2473 від 04.01.2019 року не містить, а тому у суду відсутні підстави, передбачені ч.1 ст.1054 ЦК України, стверджувати про укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем шляхом підписання додаткової угоди до договору №SAMDN2473 від 04.01.2019.

Крім того, позивач не подав до суду кредитний договір №SAMDN2473 від 12.07.2013 року, що позбавляє суд можливості встановити його істотні умови та перевірити наявність підстав нарахування заборгованості за тілом кредиту, за відсотками, пенею та штрафами. Інші подані позивачем докази також не містять фактичних даних, які мали б значення для встановлення викладених обставин.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами укладення кредитного договору №SAMDN2473 від 12.07.2013 року з відповідачем ОСОБА_1 , тому у задоволенні позову про стягнення заборгованості за вказаним договором необхідно відмовити за недоведеністю.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,19,81,141,258-260,263-265,274-279 ЦПК України, ст.509,525,526,530,536,599,1048,1049,1050,1054 ЦK України,

вирішив:

В задоволені позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Литвинюк А. В.