Дата документу 30.04.2021 Справа № 334/4582/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/4582/19 Головуючий у 1-й інстанції: Ісаков Д.О.
Провадження №22-ц/807/1202/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережне відділення по обслуговуванню побутових споживачів) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, яке було ними уточнено в частині відповідачів, остаточно 28 січня 2020 року пред`явив позов до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Позовні вимоги Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, з урахуванням уточнених позовних вимог, обґрунтувало тим, що 23 січня 2019 року рейдовою бригадою Правобережного районного відділення електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснювалася перевірка дотримання споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312, за адресою: АДРЕСА_1 , власником приміщення є ОСОБА_1 .

Перевіркою було встановлено: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку без облікове підключення двох фазних проводів від лінії 0,4 кВт, які підземним вводом заведені в гараж будинку. Контролер мав можливість виявити порушення без застосування спеціальних технічних засобів. Точка самовільного підключення на лінії 0,4 кВт на опорі № НОМЕР_1 .

По даному факту порушення Правил на підставі п. 8.2.5 було складено Акт №00143545 від 23 січня 2019 року.

Згідно п. 3.3.а) Методики, визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил і виписано рахунок на суму 48857,52 грн.

Відповідачем вартість не облікованої електричної енергії в сумі 48857,52 грн в добровільному порядку не сплачено.

З урахуванням уточнених позовних вимог, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, просило суд:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережне РВЕМ) суму боргу в розмірі 48 857, 52 грн за не обліковану електричну енергію.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 48857 гривень 52 копійки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «Запоріжжяобленерго» в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, як на підставу наявності порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії, керувався Актом про порушення №00143545 від 23 січня 2019 року та Протоколом засідання комісії з розгляду актів №786 від 11 лютого 2019 року, які складені на ОСОБА_2 , а не на ОСОБА_1 , тобто, саме він є тією особою, щодо якою комісією було винесено рішення про стягнення не облікованої електричної енергії, тому саме він повинен його оплачувати. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що вказані порушення правил користування електричною енергією були вчинені саме ОСОБА_1 . Крім того, наявний в матеріалах справи розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, здійснений з порушенням вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, оскільки при розрахунку позивач використав не правильні дані, що призвело до значного збільшення нарахованих і пред`явлених до стягнення сум.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. У зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального повадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 01 січня 2021 року це 227 000 грн (відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270,00 грн (2270,00 грн х 100 = 227 000 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову в даній справі становить 48857,52 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач належними та допустимими доказами довів порушення споживачем ПКЕЕ, зафіксованих в акті від 23 січня 2019 року № 00143545, тому ОСОБА_1 як власник житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я якої було відкрито особовий рахунок на постачання електричної енергії № 573613246 в порядку ст. 316,319 ЦК України, повинна відповідати за утримання майна, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольнив позов у повному обсязі.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок, загальною площею 119,7 кв.м., житловою площею 56 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності (частка 1/1) ОСОБА_1 .(а.с.32-33).

На об`єкт, розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , постачання електричної енергії здійснюється на підставі відкритго особового рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ( а.с. 90).

Відповідно до Договору оренди житла від 11 листопада 2015 року, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали вказаний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 в оренду житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 01 грудня 2004 року.

Відповідно до п.1.3. договору, строк орендного користування за цим Договором становить 2 (два) роки 353 днів.

Відповідно до п.5.2. вказаного Договору, строк дії Договору починає свій перебіг з 11 листопада 2015 року та закінчується 30 жовтня 2018 року.(а.с. 19).

Відповідно до акту передачі ( повернення) від 30 жовтня 2018 року на виконання договору оренди від 11 листопада 2015 року ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а остання прийняла його ( а.с. 20).

Згідно договору про користування електричною енергією №573613246 від 11 листопада 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі начальника Правобережного відділення з обслуговування побутових споживачів, вбачається, що за цим договором енергопостачальник взяв на себе зобов`язання надійно постачати електричну енергію на об`єкт побутового споживача будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на підставі права користування відповідно до договору оренди житла від 11 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 8.11 вказаного Договору, не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або на іншому об`єкті, письмово повідомити енергопостачальника про розірвання Договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду.

Відповідно до п. 8.13 у разі зміни фактичного проживання до закінчення дії Договору письмово повідомити про це Енергопостачальника. Відповідно до п. 29, термін дії Договору встановлено з моменту укладання до 11 листопада 2017 року. (а.с. 21-22).

23 січня 2019 року при здійсненні рейдовою бригадою перевірки дотримання споживачами Правил роздрібного ринку електричної енергії, було виявлено порушення споживачем Правил. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення № 00143545 від 23 січня 2019 року. (а.с. 3).

В Акті про порушення № 00143545 зафіксовано порушення споживачем пункту 5.5.5.20 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку без облікове підключення двох фазних проводів від лінії 0,4 кВт, які підземним вводом заведені в гараж будинку. Контролер мав можливість виявити порушення без застосування спеціальних технічних засобів. Точка самовільного підключення на лінії 0,4 кВт на опорі № НОМЕР_1 .

Виявлене порушення відображене в Акті про порушення № 00143545 на схемі електропостачання.

Акт про порушення №00143545 підписаний шістьма представниками Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" та Споживачем ОСОБА_2 , який зауважень до складеного акта не зазначив.(а.с. 3-зворот).

11 лютого 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення №00143545 від 23 січня 2019 року, на яке споживач ОСОБА_2 не зявився. Комісією прийнято рішення, оформлене протоколом № 768, відповідно до якого визнано причетність споживача ОСОБА_2 до порушення, а саме: самовільне підключення електропроводки з порушенням схеми обліку. Виконано розрахунок за 6 місяців, згідно Правил роздрібного ринку електричної енергії п.8.2.6. та п.33.а Методики. Завтерджено обсяг необлікованої електричної енергії 29145 кВт на суму 48857,52 грн. (а.с. 4).

Згідно наданого позивачем Розрахунку обсягу та вартості електроенергії необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, складеного по Акту про порушення про порушення №00143545 від 23 січня 2019 року, вбачається, що вказаний Розрахунок здійснено відповідно до вимог п.8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії та п.33.а Методики, здійснено за 6 календарних місяців, що передували виявленню порушення. За вказаний період нараховано 29145 кВт на суму 48857,52 гривень. (а.с.5).

З довідки, наданої Департаментом реєстраційних послг Запорізької міської ради від 03 лютого 2020 року №01-71/1003 вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 67).

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України, положеннями Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Закону України «Про ринок електроенергії», Правилами користування електричною енергією (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 діючих з 11 червня 2018 року (далі Правила) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Методика).

Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другійстороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно зі статтею 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку тощо.

Частиною 3 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що у разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у вигляді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (надалі - ПРРЕЕ) врегульовано взаємовідносини, які виникають між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до п.1.1.2. ПРРЕЕ, контрольний огляд засобу комерційного обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, індикаторів, зняття показів засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку), а також з метою виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів;

прихована електропроводка - електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом комерційного обліку, яку представник електропостачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів під час попереднього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити;

самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення;

середньодобовий обсяг споживання - середня величина обсягу електричної енергії, яка спожита протягом однієї доби, визначена на підставі фактичного споживання за певний період часу;

технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності Кодексу комерційного обліку та відповідним нормативно-технічним документам стану вузла обліку електричної енергії (крім тих його характеристик та властивостей, забезпечення яких покладається на постачальника послуг комерційного обліку) та схеми його підключення, електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки вимірювання, а також з метою виявлення позаоблікових підключень;

Згідно підпункту 20 п.5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно пункту 5.5.7 ПРРЕЕ, споживач має забезпечити доступ персоналу оператора системи для виконання оперативних перемикань, відключень електроустановок оператора системи, обслуговування розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, протиаварійної системної автоматики, виконання робіт, пов`язаних зі спорудженням і ремонтом електричних мереж оператора системи, що розташовані на території споживача.

Відповідно до п. 8.4.1. ПРРЕЕ оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

Відповідно до п.п. 6 п. 8.4.2. ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному Правилами, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

Згідно до п. 8.4.6. ПРРЕЕ, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2. цієї глави, положення цієї глави застосовуються за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

В акті про порушення зазначаються відомості про дії представників оператора системи, вжиті для виявлення місця підключення.

Відповідно до пп. 2 п.8.4.8 ПРРЕЕ, кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалось з порушенням вимог цих Правил), якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми оліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, з дня останнього контрольного огляду засобу комерційнго обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірки було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом першої інстанції, що 11 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Запоріжжяоленерго» було укладено Договір про користування електричною енергією, відповідно до якого п.8.1. споживач зобов`язується дотримуватися вимог нормативно-технічних документів , цього договору та ПКЕЕН; п.8.2. забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів; п.8.7. узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані зі збільшенням споживання електричної потужності.

23 січня 2019 року представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» було здійснено перевірку технічного стану засобу обліку електроенергії на об`єкті Споживача за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт про порушення №00143545. (а.с. 3).

В Акті про порушення №00143545 зафіксовано порушення споживачем пункту 5.5.5.20 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку без облікове підключення двох фазних проводів від лінії 0,4 кВт, які підземним вводом заведені в гараж будинку. Контролер мав можливість виявити порушення без застосування спеціальних технічних засобів. Точка самовільного підключення на лінії 0,4 кВт на опорі №28 ТП 974.

Виявлене порушення відображене в Акті про порушення №00143545 на схемі електропостачання.

Отже, Актом про порушення від 23 січня 2019 року № 00143545 було зафіксовано порушення, яке полягало у діях споживача, що призвели до зміни показів розрахункового приладу обліку, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку без облікове підключення двох фазних проводів від лінії 0,4 кВт, які підземним вводом заведені в гараж будинку.

З розрахунку, що доданий до рішення комісії від 11 лютого 2019 року по розгляду акту про порушення № 00143545 від 23 січня 2019 року вбачається, що розрахунок був зроблений за 6 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення за період з 23.07.2018 по 23.01.2019. За вказаний період споживачу нараховано не облікованої електричної енергії у обсязі 29145 кВт/год на суму 48857,52 грн.

Таким чином, сума завданих збитків за необліковану енергію згідно Акта про порушення № 00143545 від 23 січня 2019 року становить 48857,52 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанці, що Актом про порушення № 00143545 від 23 січня 2019 року зафіксовано порушення, яке полягало у діях споживача, що призвели до зміни показів розрахункового приладу обліку, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку без облікове підключення двох фазних проводів від лінії 0,4 кВт, які підземним вводом заведені в гараж будинку. Контролер мав можливість виявити порушення без застосування спеціальних технічних засобів. Точка самовільного підключення на лінії 0,4 кВт на опорі №28 ТП 974.

Зважаючи на предмет позову, визначальним у ньому є саме доведеність факту порушення Правил споживачем.

У межах даного предмета спору доказуванню підлягали обставини, пов`язані з конкретним порушенням Правил, дослідженню і оцінці підлягали такі докази, зокрема як: акт порушення, протокол засідання комісії, розрахунок суми збитків.

Як було зазначено вище, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,як на час складення акту про порушення, так і на теперішній час є ОСОБА_1 , яка зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується Довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановивши, що факт порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії ,а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку підтверджується актом про порушення, підписаним шістьма представниками позивача, а також ОСОБА_2 , а також, що вказаний акт відповідає вимогам вищезазначених Правил та містить усі передбачені законодавством дані, необхідні та достатні для визначення обсягу і вартості необлікованої електричної енергії, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованих висновків про наявність правових підстав про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованої електричної енергії, визначеної відповідно до Методики на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил, оскільки остання є власником будинку та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до якого надавались послуги з електропостачання.

Крім того, на об`єкт житлового будинку за зазначеної адресою, що належить на праві власності ОСОБА_1 , постачання електричної енергії здійснюється на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ( а.с. 90).

Акт про порушення складається не відносно особи, яка присутня при проведенні перевірки, а по факту виявленого порушення, що зобов`язує власника нести відповідальність за належне утримання належного йому майна.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено шляхом надання відповідних доказів обставин недотримання позивачем вимог ПРРЕЕ під час проведення перевірки та складання акта, а також не спростовано факту втручання в роботу пристрою, який дає можливість споживати необліковану електричну енергію.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач вчинив дії, які призвели до зміни показів розрахункового приладу обліку, а саме самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку без облікове підключення двох фазних проводів від лінії 0,4 кВт, які підземним вводом заведені в гараж будинку, у зв`язку з чим позивач обґрунтовано склав акт про порушення та нарахував до сплати 48857,52 грн на підставі п.8.2.6 ПРЕЕ.

Доводи апеляційної скарги, що оскільки акт складено на іншого споживача, а саме: ОСОБА_2 , а тому акт про порушення, рішення комісії з розгляду актів про порушення не можуть вважатися допустимими та належними доказами при розгляді спору щодо стягнення вартості не облікованої електричної енергії з ОСОБА_1 , колегією суддів не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Частиною другою цієї статті встановлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій які могли б порушити права інших осіб.

В силу ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна ( ч. 2 ст. 317 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 4 цієї статті встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

11 листопада 2015 року на підставі договору оренди житла від 11.11.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ПАТ «Запоріжжяобленерго» уклало строковий договір про користування електричною енергією № 573613246 з ОСОБА_2 . Термін дії вказаного договору встановлено до 11.11.2017 ( п. 20 Договору).

Договір про користування електричною енергією № 573613246 від 11.11.2015 було укладено з ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 7 ПКЕЕН (чинний на момент виникнення договірних правовідносин), згідно якого для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладання договору про користування електричною енергією.

Оскільки період закінчення дії договору про користування електричною енергією закінчив свою дію 11.11.2017 то і до правовідношень щодо порядку укладення договору в той час повинні бути застосовані діючі на тої час норми законодавства, тому посилання апелянта на втрату чинності ПКЕЕН не заслуговують на увагу.

Після закінчення терміну дії договору оренди житла, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зміну споживача електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго» належним чином не було повідомлено ні ОСОБА_2 , ні власником приміщення ОСОБА_1 .

З 01.01.2019 керуючись Законом України «Про ринок електричної енергії» № 2019-У1І1 від 13.04.2017 ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності на підставі ліцензії, що надана Товариству Постановою НКРЕКП № 1415 від 13.11.2018 «Про видачу ПАТ «Запоріжжяобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом».

Правовідносини між оператором системи розподілу електричної енергії, яким є ПАТ «Запоріжжяобленерго» та побутовими споживачами електричної енергії з 26.06.2018 регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 (далі за текстом ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 2.1.3 ПРРЕЕ ініціатором укладання договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Однак, в порушення вказаної норми права власник приміщення ОСОБА_1 не повідомила ПАТ «Запоріжжяобленерго» про зміну споживача.

Відповідно п. 1.1.2 ПРРЕЕ споживач електричної енергії - фізична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно вимог п. 2.1.2 ПРРЕЕ оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії з усіма споживача, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Відповідно до вимог п. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним, та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641,642 Цивільного кодексу України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 на момент складання акту про порушення №00143545 від 23.01.2019 був зазначений як споживач електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , тому не можливо вважати складання акту про порушення у присутності ОСОБА_2 порушенням п. 8.2.5 та 8.2.6 ПРРЕЕ, якими передбачено складання акту та подальший його розгляд комісією з розгляду актів у присутності споживача або його представника.

Акт про порушення складається не відносно особи, яка присутня при проведенні перевірки, а по факту виявленого порушення, тому посилання на той факт, що при перевірці якою було зафіксоване порушення була присутня інша особа не позбавляє власника від відповідальності в силу вимог ЦК України стосовно тягаря утримання майна.

При цьому колегія суддів наголошує, що на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , постачання електричної енергії здійснюється на підставі відкртого особового рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Договір оренди житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діяв по 30 жовтня 2018 року. ОСОБА_2 передав зазначений житловий будинок ОСОБА_1 30 жовтня 2018 року, про що свідчить акт передачі ( повернення) від 30 жовтня 2018 року ( а.с. 20).

Стосовно заперечень апелянта з приводу невідповідності розрахунку вартості не облікованої електричної енергії, колегія суддів зазначає, що розрахунок вартості не облікованої електричної енергії за виявлене порушення проводиться відповідно до встановлених Методикою вимог та розрахунок не визначає, хто саме і коли був споживачем, а лише встановлює міру відповідальності за виявлене порушення та передбачає певний розрахунок, одним із складових є період нарахування який в даному випадку робиться за період з 23.07.2018 по 23.01.2019.

Доводи апелянта з приводу відповідальності, яка на його думку передбачена лише відносно споживача є такими, що не відповідають нормам законодавства. В першу чергу відповідальність щодо утримання майна відповідно до законодавства покладається на власника цього майна.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта відносно невірного застосування перерізу проводу при розрахунку, оскільки відповідно до схеми електропостачання споживача яка зазначена у акті про порушення у самовільному підключені використані провода під номерами 9 та 10 де в точках візирів відповідно до даних зазначених у п. З та додаткових відомостей акту про порушення, 9- це алюмінієвий одночотирьохжильний провід переріз якого складає 25 мм, а 10 - це мідний одночотирьохжильний провід переріз якого складає 10 мм . Оскільки найменший показник тривалого допустимого струму задіяного у схемі самовільного підключення має мідний одночотирьохжильний провід переріз якого складає 10 мм, то відповідно до ПУЕ показник складає 50, але оскільки в схемі саме підключено 2 фазних дрота, то розрахунок розраховується виходячи сумарно з двох проводів и сумарно має значення 100, про що зазначено у п.п. 2.2 та п.п. 2.3 розрахунку.

Згідно до п. 3.5 Методики, у разі виявлення порушення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W доб.с.п.(кВт год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.

Час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год.

Відповідно до формули (2.7) Методики

W доб.с.п. = Р с п.* t вик.с.п., де Р с.п. потужність самовільного підключення (кВт), що визначається у разі підключення до однієї фази за формулою:

.Р с.п. = І * U ном.фаз. * COS ф, де І сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 правил улаштування електроустановок, А;

U ном.фаз.- Номінальна фазна напруга, кВ;

Соs ф - косинус кута між фазною напругою U фаз;. та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки. Повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника відповідних засобів вимірювальної техніки соs ф приймається рівним 0,9;

t вик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби.

Відповідно зазначеним у п. 2.6 розрахунку вартості не облікованої електричної енергії даним cos ф застосовано,однак апелянт вважає, що його не враховано.

Отже розрахунок по акту про порушення № 00143545 від 23.01.2019 зроблено з дотриманням вимог Методики з використанням формули зазначеної в п. 2.7.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками, обгрунтовано викладеними в рішенні суду першої інстанції, що самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, є самостійним порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме п. 5.5.5.20, що відображено в Акті про порушення №00143545 від 23 січня 2019 року.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дана належна оцінка доказам у справі, вірно встановлено характер спірних правовідносин і обгрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованої електричної енергії, визначеної відповідно до Методики на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил, оскільки остання є власником будинку та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до якого надавались послуги з електропостачання.

Інші наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вони спростовуються викладеними обставинами, грунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права, та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Висновки суду щодо задоволення позовних вимог ПАТ «Запоріжжяобленерго» відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам. Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого у даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишається апеляційний судом без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін підстав для зміни розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України , апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 30 квітня 2021 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.