Справа № 236/4249/20
19 квітня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,
за участю секретаря судового засідання - Теліуса С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області за відсутністю сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Фінансова компанія "Есаймент", представник позивача адвокат Косарецьков Володимир Михайлович до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
08.12.2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю"Фінансова компанія "Есаймент", представник позивача адвокат Косарецьков Володимир Михайлович до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача посилається на те, що 03.03.2011 року між ПАТ "ВБР" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №IKIZG.2896.002 З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки РХ029031.3603.001 від 03.03.2011 року. Банком відповідачу було надано кредит у розмірі 100 000,00 грн в порядку і на умовах визначених кредитним договором. Позивачем всі зобов`язання за договором були виконанні належним чином. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, за кредитним договором виникла заборгованість станом на 13.09.2019 року у сумі 132846,58 грн, з яких:
-00,00 грн. - Поточна заборгованість за кредитом;
-00,00 грн. - заборгованість за процентами по кредиту;
-600,00 грн - заборгованість за комісією по кредиту;
-915,20 грн заборгованість за штрафами
та/або пенею за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідачів на його користь.
Представник позивача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, в позовній заяві на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.3, 56).
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибули, про причини не прибуття суд не повідомили, відзиву на позовну заяву до суду не надали (а.с.55).
Ухвалою суду від 19.04.2021 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи, та відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що 03.03.2011 року між ПАТ "ВБР" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №IKIZG.2896.002 З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки РХ029031.3603.001 від 03.03.2011 року. Банком відповідачу було надано кредит у розмірі 100 000,00 грн в порядку і на умовах визначених кредитним договором. Позивачем всі зобов`язання за договором були виконанні належним чином. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, за кредитним договором виникла заборгованість станом на 13.09.2019 року у сумі 132846,58 грн, з яких:
-00,00 грн. - Поточна заборгованість за кредитом;
-00,00 грн. - заборгованість за процентами по кредиту;
-600,00 грн - заборгованість за комісією по кредиту;
-915,20 грн заборгованість за штрафами та/або пенею за кредитним договором (а.с.5-11).
13 вересня 2019 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕСАЙМЕНТ» укладені договір про відступлення прав вимоги №147 від 13.09.2019 р. та договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 23.05.2011 p., відповідно до яких ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» відступив шляхом продажу ТОВ «ФК «ЕСАЙМЕНТ», права вимоги, що належали ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №IKIZG.2896.002 від 03.03.2021 року та усіма забезпечувальними договорами. Таким чином, до ТОВ «ФК «ЕСАЙМЕНТ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №IKIZG.2896.002 від 03.03.2021 року, на підставі Договору про відступлення прав вимоги №147 від 13.10.2019 p., а також до поручителя за договором поруки РХ029031.3603.001 від 03.03.2011 року укладеним з ОСОБА_2 ( а.с.21).
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідач своїм підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнав та погодився із запропонованими банком умовами користування послугами банку.
Положенням ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).
Відповідач не надавав позивачеві своєчасно грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов`язання належним чином не виконував.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно з ч. 12 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Аналогічне положення міститься у п. 4 договору поруки від 23.03.2007 року.
Згідно з ч. 2 ст. 554 цього Кодексу поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналогічне положення міститься у п. 1 договору поруки - поручитель відповідає перед банком за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, комісії, сплату неустойки, а також відшкодування збитків.
Відтак, позивач скористався своїм правом вимоги виконання зобов`язання поручителем і боржником, як солідарними боржниками ( п. 4 договору поруки).
Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачами не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому суд бере його до уваги.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі зобов`язання щодо щомісячного погашення кредиту не виконують.
Відповідно до ст.610 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.
Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
За правилом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, у банка виникло право вимагати від відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повернення заборгованості за кредитом.
При цьому суд зазначає, що за положеннями ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Зі змісту вказаної норми випливає, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.
Водночас умови укладеного кредитного договору у даній справі передбачають нарахування та сплату щомісячних процентів, тобто розміру процентної ставки за користування кредитом у разі, коли терміни внесення платежів не порушено; та підвищених процентів - розміру підвищеної процентної ставки за користування кредитом у разі порушення строків погашення кредиту. При цьому у разі дотримання графіку внесення платежів процентна ставка як плата за користування кредитними коштами залишається у погодженому сторонами розмірі.
Таким чином нарахування підвищеної процентної ставки не є збільшенням розміру плати за користування кредитом, яка призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, оскільки є мірою відповідальності за прострочення виконання кредитного зобов`язання.
При вирішенні питання щодо стягнення простроченої заборгованості за штрафами та пені, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст.2 Закону України №1669-VІІ Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з цим переліком місто Донецьк є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція.
Відносно строків дії вказаного розпорядження та проведення антитерористичної операції суд відзначає, що за пунктом 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції №1669-VII від 02.09.2014 року затверджується перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Також у десятиденний строк після закінчення антитерористичної операції Кабінету Міністрів наказано прийняти остаточний перелік таких населених пунктів.
З огляду на вказані положення нормативних актів на сьогоднішній день відсутні дані щодо дати остаточного закінчення антитерористичної операції для визначення кінцевого періоду дії Закону України №1669-VІІ Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 року відносно заборони нарахування пені та/або штрафів за кредитними договорами, зокрема, на території м.Донецька.
Отже, нарахування штрафних санкцій за період з 14 квітня 2014 року по теперішній час для боржників, які зареєстровані на території м.Донецька, не відповідає вимогам закону.
Як встановлено у судовому засіданні, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачів у справі є м.Донецьк Донецької області, тобто, в населеному пункті, який віднесено згідно із розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.
З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 131931,38 грн., у задоволенні решті вимог слід відмовити.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із роз`ясненнями викладеними в п. 36 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Позивачем при зверненні до суд із даним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.
Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 132846,58 грн. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 131931,38 грн., що складає 99,31 % (131931,38 *100/132846,58), від заявлених вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2087,50 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2102,00 грн. х 99,31%/100) по 1043,75 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.11, 509, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 623, 629, 634, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю"Фінансова компанія "Есаймент", представник позивача адвокат Косарецьков Володимир Михайлович до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
-600,00 грн - заборгованість за комісією по кредиту;
В інший частині позовних вимог відмовити в зв`язку з відсутністю підстав для їх задоволення.
Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя -