Справа № 2/593/175/2021
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2021 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М. при вирішенні питання про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Із долучених до позовної заяви документів видно, що відповідач ОСОБА_2 є громадянином Польщі.

Позивачкою у позовній заяві зазначено адресу відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Згідно адресної довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 16 квітня 2021 року, видно, що ОСОБА_2 зареєстрованим в Тернопільській області не значиться.

Позивачкою в позовній заяві не зазначено адреси місця проживання відповідача у Польщі, громадянином якої він є.

Відповідно до роз`яснень, викладениху Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Положеннями ч. 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них (ч. 2 ст. 28ЦПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні .

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Таким чином, як положення ст. 175 ЦПК України, так і положення ст.ст. 27-28 ЦПК України, вимагають від позивача зазначення у позовній заяві чітко визначеної адреси зареєстрованого місце проживання чи перебування відповідача, за якою можливо в подальшому здійснити повідомлення відповідача про розгляд справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. 63 Закону України Про міжнародне приватне право передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Згідно з вимогами ч.1 п.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується).

Розділом Х1 ЦПК України визначено порядок провадження у справах за участю іноземних осіб.

Відповідно до вимог ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Для вручення документів (позовної заяви про розірвання шлюбу) на території іншої держави, суд України звертається з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави, однак позивачкою позовну заяву не перекладено на мову, якою володіє відповідач - польську, виходячи з його громадянства (такий переклад має бути здійснений дипломованим перекладачем та засвідчений нотаріально).

З врахуванням наведеного суд вважає, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: позивачкою в позові не зазначено зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача, а також відсутні докази спільного проживання сторін на території України, наявність (або відсутність) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам; домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивачкою не долучено до позову жодних доказів на підтвердження її права щодо вибору підсудності згідно вимог ч. 10 ст. 28 ЦПК України.

В силу вимог ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху і надати позивачці десятиденний строк для усунення недоліків, а саме: для зазначення у позові зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача; представлення суду доказів спільного проживання сторін на території України та наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам; домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них; долучення доказів на підтвердження права позивачки щодо вибору підсудності (ч.10 ст. 28 ЦПК України), а також для представлення суду перекладу позовної заяви та долучених до неї документів на мову країни громадянином якої є відповідач.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 28, 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду у вказаний строк, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.