Ухвала

27 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 295/9265/19

провадження № 61-4780ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу Державної іпотечної установи на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року в справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Державна іпотечна установа звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 472 652,84 грн.

Заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 22 січня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором в сумі 1 472 652,84 грн та 22 089,79 грн судового збору, а всього - 1 494 742,63 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року (повний текст якої складено 15 лютого 2021 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково. Заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 22 січня 2020 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором від 22 грудня 2006 року № 31_20-21/06 МФІ в розмірі 571 511,58 грн та 8 570,13 грн судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з Державної іпотечної установи на користь ОСОБА_1 20 278,43 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

23 березня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, Державна іпотечна установа подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2021 року поновлено Державній іпотечній установі строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 44 842,28 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 177, Державна іпотечна установа отримала зазначену ухвалу 14 квітня 2021 року.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 20 квітня 2021 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення Державна іпотечна установа вказала, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 637/992/16-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 369/1923/15-ц, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 534/1809/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 761/42567/16-ц, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 квітня 2020 року у справі № 534/1809/16-ц. Крім того, апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державної іпотечної установи на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року в справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Витребувати з Богунського районного суду міста Житомира цивільну справу № 295/9265/19 за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 27 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко