№ 308/5243/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.04.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

за участі секретаря судового засідання - Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 17 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №557019/58/к на споживчі цілі у сумі 18000,00 грн. на строк 24 місяці, з 17.06.2016 р. по 17.06.2018 р., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі - 30,00% річних, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача в розмірі 45 % річних.

Позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, унаслідок чого станом на 17.04.2020 загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором перед банком становить 33 936,43 гривень, з яких: 10 515,92 грн. - сума простроченої заборгованості по кредиту; 15 571,93 грн. - сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам; 1563,77 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту; 2894,03 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту (згідно п.6.3 Кредитного договору); 3390,78 грн. - пеня за прострочення сплати нарахованих процентів (п.6.2 Кредитного договору).

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №557019/58/к від 17.06.2016 року в розмірі 33 936 грн. 43 коп. та судові витрати.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача просив розглядати справу без його участі та в порядку спрощеного позовного провадження, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 4).

Відповідач у наданий судом строк та станом на 27.04.2021 року своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалася, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку чи будь-яких клопотань чи заяв не надала.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експерес-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №557019/58/к (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП по кредитному продукту 58 - «Фінансова підтримка»), зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30 % річних, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача в розмірі 45 % річних, строком на 24 місяці, з 17.06.2016 року по 17.06.2018 року (а.с. 6-8).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Судом також встановлено, що позичальник ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17.04.2020 загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором перед банком становить 33 936,43 гривень, з яких: 10 515,92 грн. - сума простроченої заборгованості по кредиту; 15 571,93 грн. - сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам; 1563,77 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту; 2894,03 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту (згідно п.6.3 Кредитного договору); 3390,78 грн. - пеня за прострочення сплати нарахованих процентів (п.6.2 Кредитного договору) (а.с. 19-22).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визна чені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 17.06.2016 року. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором.

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідач ОСОБА_1 не оспорювала договір позики, укладений між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та нею, не надала суду доказів, що кредитний договір укладений всупереч справжньої волі.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідач взагалі не надав відзиву на позов та не надав доказів того, що він договір не укладав, не отримував кредит на споживчі цілі, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договору та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що відповідач не погасила узятий нею кредит, не сплатила відсотків, комісій, окрім того, за несвоєчасне погашення заборгованості їй нарахована пеня, проценти, інфляційні збитки, що безпосередньо передбачено пунктами кредитного договору.

Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Враховуючи викладене а також наявність простроченої заборгованості у ОСОБА_1 перед ПАТ АКБ «Індустріалбанк» за кредитним договором від 17.06.2016 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 33 936,43 гривень, що виникла станом на 17.04.2020 рік.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2102 грн. 00 коп. (а.с.5).

Відповідно до ст.ст. 3, 526, 530, 533, 549, 551, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 265, 268, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» заборгованість за кредитним договором №№557019/58/к від 17.06.2016 року в розмірі 33 936,43 гривень (тридцять три тисячі девятсот тридцять шість гривень 43 коп.), з яких: 10 515,92 грн. - сума простроченої заборгованості по кредиту; 15 571,93 грн. - сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам; 1563,77 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту; 2894,03 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту (згідно п.6.3 Кредитного договору); 3390,78 грн. - пеня за прострочення сплати нарахованих процентів (п.6.2 Кредитного договору).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» витрати за сплату судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Відомості про учасників судового розгляду:

Позивач: Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, , МФО 313849.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 - 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо