Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3523/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 59 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 285/3523/18 за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування шкоди, заподіяної державним виконавцем

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Заполовської Т.Г. в м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (на даний час Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (далі ГУ ДКУ у Житомирській області), за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування шкоди, заподіяної державним виконавцем.

Позовна заява мотивована тим, що відділом ДВС у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 23 січня 2012 року № 2-1537 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 55 416,53 грн передано для реалізації шляхом проведення прилюдних торгів належне боржнику нерухоме майно, а саме: житловий будинок на АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зазначала, що згідно з протоколом проведення прилюдних торгів від 17 грудня 2012 року вона визнана переможцем цих торгів, у зв`язку з чим вона внесла на рахунок відділу ДВС за придбання майна 26 767,80 грн, отримала свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок і зареєструвала своє право власності.

25 вересня 2014 року позивач уклала нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку та отримала аванс від покупця у розмірі 74 500,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 24 вересня 2015 року визнано недійсними прилюдні торги, проведені 17 грудня 2012 року, та свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на її ім`я.

Позивач вважала, що причиною визнання недійсними прилюдних торгів стало те, що державний виконавець неналежно виконував свої обов`язки і порушив вимоги закону при проведенні зазначених виконавчих дій та такими неправомірними діями державного виконавця їй завдано шкоди, яка складається з упущеної вигоди у вигляді неотримання коштів від реалізації придбаного майна у розмірі 149 500,00 грн, та збитків у виді штрафних санкцій, передбачених попереднім договором, у розмірі 224 000,00 грн і пені у розмірі 511 290,00 грн.

Позивач просила суд застосувати наслідки недійсного правочину, укладеного за результатами проведених 17 грудня 2012 року прилюдних торгів, у вигляді реституції в частині виплачених нею коштів у розмірі 26 767,80 грн, стягнувши з відділу ДВС вказану суму на її користь, а також відсотки за користування чужими коштами у розмірі 2 409,10 грн, та інфляційні втрати у розмірі 8 217,80 грн; стягнути з держави України в особі ГУ ДКС України у Житомирській області 884 790,00 грн, в рахунок відшкодування шкоди, а саме: 149 500,00 грн упущеної вигоди, 224 000,00 грн штрафних санкцій та 511 290,00 грн пені.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2019 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області №285/4771/14-ц від 24 вересня 2015 року визнано недійсними прилюдні торги, проведені 17 грудня 2012 року з реалізації арештованого майна житлового будинку, загальною площею 42,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнано недійсним свідоцтво про право власності від 14 березня 2014 року на вказаний житловий будинок, яке видане на її ім`я.

Суд залишив поза увагою ту обставину, що підставою для визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, стало недодержання державним виконавцем і Приватним підприємством «Нива-В.Ш.» під час проведення прилюдних торгів норм чинного законодавства.

Суд першої інстанції безпідставно зазначив, що її витрати за попереднім договором купівлі-продажу будинку від 25 вересня 2014 року не можна трактувати як збитки у розумінні ст.22 ЦК України.

Кошти за придбане майно були перераховані нею на рахунок відділу ДВС, відтак вважає безпідставним твердження суду щодо того, що орган ДВС не є продавцем за даною угодою, оскільки безпосереднім отримувачем зазначених коштів був стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про застосування наслідків недійсного правочину скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Стягнуто з Новоград-Волинського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 22 779,40 грн, сплачені за придбаний житловий будинок згідно з актом державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна від 26 грудня 2012 року, шляхом списання ГУ ДКУ у Житомирській області коштів з рахунку державної виконавчої служби, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягнуто з Новоград-Волинського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області на користь ОСОБА_1 569,47 грн судового збору.

У решті рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 лютого 2021 року касаційну скаргу Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишено без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року в частині вирішення вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року залишено без змін.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Аналогічні висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

Дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання. Унаслідок чого у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 24 вересня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року, задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 17.12.12 року з реалізації арештованого нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 42,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав на праві власності ОСОБА_2 .

Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 14.03.2014 року на житловий будинок, загальною площею 42,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та було видано на ім`я ОСОБА_1 на підставі акту державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна, затвердженого начальником Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції 26.12.2012 року, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №665, видане приватним нотаріусом Качан В.О.

Отже, прилюдні торги визнано недійсними з 24 вересня 2015 року та з цього часу виник обов`язок у Державної виконавчої служби повернути на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 22 779,40грн., сплачені нею за придбаний житловий будинок згідно з актом державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна від 26 грудня 2012 року.

Проте, на час подання ОСОБА_1 зазначеної позовної заяви (25 вересня 2018 року) грошове зобов`язання не виконано, кошти не повернуті, а тому є правомірними вимоги позивача про стягнення на свою користь 3-х процентів річних від простроченої суми, а також суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Ураховуючи період прострочення виконання грошового зобов`язання з 24 вересня 2015 року по 24 вересня 2018 року, що становить 1097днів, суму заборгованості 22 779,40грн. вирахувана сума 3% річних згідно ст. 625 ЦК України складає 2 052,02грн.

Оскільки позивач просила стягнути на свою користь 3% річних в сумі 2409,10грн, то в цій частині позов підлягає до часткового задоволення.

При розрахунку інфляційних втрат за вище вказаний період необхідно врахувати сукупний індекс інфляції за цей період 136,741% та суму заборгованості - 22 779,40грн.

Таким чином вирахувані інфляційні втрати складають 8 369,29грн.

Оскільки позивач просила стягнути на свою користь 8 217,80грн інфляційних втрат, то, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, саме така сума підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 .

Стягнення коштів з Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 необхідно здійснити шляхом списання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області коштів з рахунку державної виконавчої служби, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами ч. 10 ст. 141 ЦПК, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позов та апеляційну скаргу задоволено на 27,46 %, а тому із Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби на користь ОСОБА_1 належить стягнути 483 грн. 83 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 2052,02 грн. як 3 % річних від простроченої суми та 8217,80 грн. інфляційних втрат, а всього 10269,82 грн.

Стягнути з Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 483 грн. 83 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.04.2021.

Головуючий Судді