№336/1502/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С.,

за участю: секретаря судового засідання Мойсєєвої Г.В.,

представника позивача адвоката Пшець О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом за яким просить вселити його до житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме до коридору 2-1 площею 6,3 кв.м., санвузлу 2-2 площею 9,0 кв.м., кімнати 2-3 площею 9,6 кв.м., кімнати 2-4 площею 9,6 кв.м., прибудови літ. 1А, які складають 11/18 частини будинку, а також господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. Б та гаражу літ. В..

В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2011 по справі №0827/2-2947/11 проведено поділ житлового будинку АДРЕСА_1 згідно другого варіанту, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи №1269 від 22.04.2010, проведеної Регіональним судово-експертним бюро. Виділено Ковбасі В.М. на його 7/18 частин житлового будинку квартиру № 1 , а саме: в основній частині житлового будинку «А» приміщення: 1-3 площею 10,8 кв. м., 1-4 площею 13, 5 кв. м., 1-5 площею 12,6 кв. м. (10,8 + 13,5 + 12, 6), на суму 40 040 гри., частину вбиральні «Г» - 743 грн., частину навісу «3»- 4 986 грн., частину паркану № 1 - 2 639 грн., частину воріт № 2 -386 грн., частину водопроводу № 3 - 19,5 грн., частину замощення «І» - 464 грн., сарай «Е» - 1353 грн., душ «Д» - 701 грн., всього виділено надвірних побудов на суму 11 291 грн. 50 коп. Всього співвласнику ОСОБА_3 виділено побудов на суму 51 154 грн., що більше, ніж належить на ідеальну частку 7/18 на 177 грн. 50 коп. і складає 39/100 часток домоволодіння.

Співвласнику ОСОБА_4 на її 11/18 частин житлового будинку виділено квартиру № 2 , а саме: в основній частині житлового будинку «А» приміщення: 1-2 площею 6.3 кв. м., 1-6 площею 9,6 кв. м., 1-7 площею 9,6 кв. м. (6,3 + 9,6 + 9,6), на суму 27 670 грн., прибудову «а1» - 12 817 грн. (площею 9,0 кв. м.), навіс «К» - 1 201 грн., навіс «И» - 809 грн., літню кухню «Б» - 12 152 грн., козирок до літньої кухні «Б» - 141 грн., погріб «пг» - 2529 грн., навіс «Ж» - 2130 грн., гараж «В» - 11 019 грн., оглядову яму - 502 грн., частину вбиральні «Г» - 743 грн., частину навісу «З» - 4 986 грн., частину паркану № 1 - 2 639 грн., частину воріт № 2 - 386 грн., частину водопроводу № 3 - 19,5 грн., частину замощення «І» - 464 грн., всього виділено надвірних побудов на суму 52 537 грн. 50 коп. Всього співвласнику ОСОБА_4 виділено побудов на суму 80 207 грн. 50 коп., що менше, ніж належить на ідеальну частку 11/18 на 177 грн. 50 коп. і складає - 61/100 частку домоволодіння.

Вирішено, що для здійснення розподілу по даному варіанту необхідно виконати переобладнання: закласти дверні отвори між приміщеннями 1-5 та 1-6, 1-3 та 1-6, 1-3 та 1-2, а також існуючий вихід з будинку; для виходу з квартири № 2 в приміщенні 1-2 замість віконного отвору вбудувати дверний отвір; в приміщенні 1-7 демонтувати санітарно технічні прилади; демонтувати перегородку між приміщеннями 1-7 та 1-6, обладнавши таким чином кімнату площею 19,6 кв. м.; в приміщеннях 1-1 та 1-3 облаштувати кухні; для виходу з квартири № 1 в стіні приміщення 1-4 влаштувати дверний отвір; на відстані 1,5 метрів від приміщення 1-3 в приміщенні 1-4 встановити перегородку товщиною 0,15 метрів з дверним отвором, облаштувавши коридор площею 4,1 кв. м.; частину перегородки між приміщеннями 1-5 та 1-4 (довжиною 3,25 м) демонтувати, облаштувавши таким чином кімнату площею 22.1 кв.м.; облаштувати кв. № 1 та кв. № 2 роздільними системами опалення, енергопостачання та водопроводу; горище розділити згідно варіанту поділу будинку.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 585 від 23.09.2016 вулицю Тимошенка перейменовано на вулицю Академіка Вернадського.

Станом на 16 грудня 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2011 по справі № 0827/2-2947/11 було співвласниками виконане, у житловому будинку АДРЕСА_1 обладнано дві окремі ізольовані квартири, що підтверджується технічним паспортом від 16.12.2019 та Актом поточних змін № 16/12/2019 від 16.12.2019, виконаними інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_5 .

За договором дарування від 29.07.2013, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняком О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 3971, ОСОБА_4 передала у власність позивачу належні їй на праві приватної власності 11/18 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на частку вказаного будинку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом від 27.12.2019 № 195187364.

Відповідач рішення суду не виконує, чинить перешкоди у користуванні вланістю позивача. ОСОБА_3 замкнув калитку, гараж літ. В та літню кухню літ. Б на свої замки, а тому позивач не має змоги потрапити до належної йому на праві власності частини житлового будинку та господарських споруд. Також представник позивача ОСОБА_7 звертався із заявами про кримінальне правопорушення відносно дій співвласника ОСОБА_3 до органів Національної поліції України, а саме: 22.12.2020 щодо пошкодження кабелю електричної мережі, заміни замків на господарських будівлях; 30.01.2021 щодо вчинення самоправства, яке полягає у демонтажі болгаркою металевої труби та старих замків, заміни замків на господарських будівлях; 04.02.2021 щодо демонтажу елект-ролічильника. Проте у відповідь на вказані звернення представник ОСОБА_7 отримав відповідь про те, що у взаємовідносинах, які склались між сторонами вбачаються цивільно-правові відносини щодо права власності, вирішення яких належить до компетенції суду

Також ОСОБА_3 , заперечуючи право власності позивача на частку житлового будинку АДРЕСА_1 ), звертався до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні власністю. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 20.11.2014 по справі № 336/3019/14-ц у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено через недоведеність позовних вимог.

З огляду на вищевикладене просить вселити його до житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме до належної йому частини.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

19.03.2021 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач вводить в суд в оману посилаючись на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №0827/2-2947/11 від 21.12.2011 року, яке не має жодного відношення до позивача, оскільки даним рішенням урегулюванні відносини між колишнім співвласником ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .. Згідно вищевказаного рішення ОСОБА_4 було виділено квартиру №2 житлового будинку, але вона своїм право не скористалась, не зробила перестройку та не оформила належним чином виділену їй квартиру №2 . Крім того, технічний паспорт від 16.12.2019 та Акт поточних змін №16/12/2019 виконані інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_5 вважає підробленими, оскільки кваліфікаційний сертифікат експерта №004476 від 14.12.2016 року на момент оформлення даних документів був анульований, а тому всі дії вчинені ФОП ОСОБА_5 є незаконними та не чинними.

29.03.2021 надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить не приймати до уваги доводи відповідача, оскільки останній заперечує право власності позивача на частку житлового будинку, перешкоджає позивачу у користування належним йому житлом. Вказав, що відповідно до ч.5 ст. 12 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому законом. Оскільки у витягу зазначені всі елементи частини будинку, яка належить позивачу, то згідно даної норми вони є достовірними та можуть бути використані у спорі з відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, підтримав свою позицію, викладену у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2011 року задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку, вселення та визначення порядку користування земельною ділянкою, виділено ОСОБА_9 на його 7/18 частин житлового будинку квартиру №1 , а саме: в основній частині житлового будинку «А» приміщення: 1-3 площею 10,8 кв. м., 1-4 площею 13, 5 кв. м., 1-5 площею 12,6 кв. м. (10,8 + 13,5 + 12, 6), на суму 40 040 гри., частину вбиральні «Г» - 743 грн., частину навісу «3»- 4 986 грн., частину паркану № 1 - 2 639 грн., частину воріт № 2 -386 грн., частину водопроводу № 3 - 19,5 грн., частину замощення «І» - 464 грн., сарай «Е» - 1353 грн., душ «Д» - 701 грн., всього виділено надвірних побудов на суму 11 291 грн. 50 коп. Всього співвласнику ОСОБА_3 виділено побудов на суму 51 154 грн., що більше, ніж належить на ідеальну частку 7/18 на 177 грн. 50 коп. і складає 39/100 часток домоволодіння. Співвласнику ОСОБА_4 на її 11/18 частини житлового будинку виділено квартиру №2 , а саме: в основній частині житлового будинку «А» приміщення: 1-2 площею 6.3 кв. м., 1-6 площею 9,6 кв. м., 1-7 площею 9,6 кв. м. (6,3 + 9,6 + 9,6), на суму 27 670 грн., прибудову «а1» - 12 817 грн. (площею 9,0 кв. м.), навіс «К» - 1 201 грн., навіс «И» - 809 грн., літню кухню «Б» - 12 152 грн., козирок до літньої кухні «Б» - 141 грн., погріб «пг» - 2529 грн., навіс «Ж» - 2130 грн.. гараж «В» - 11 019 грн., оглядову яму - 502 грн., частину вбиральні «Г» - 743 грн., частину навісу «З» - 4 986 грн., час¬тину паркану № 1 - 2 639 грн., частину воріт № 2 - 386 грн., частину водопроводу № 3 - 19,5 грн., частину замощення «І» - 464 грн., всього виділено надвірних побудов на суму 52 537 грн. 50 коп. Всього співвласнику ОСОБА_4 виділено побудов на суму 80 207 грн. 50 коп., що менше, ніж належить на ідеальну частку 11/18 на 177 грн. 50 коп. і складає - 61/100 частку домоволодіння. Зобов`язано здійснити переобладнання: закласти дверні твори між 1-5 та 1-6, 1-3 та 1-6, 1-3 та 41-2, також існуючий вихід з будинку; для виходу з квартири №2 в приміщенні 1-2 замість віконного отвору вбудувати дверний отвір; в приміщенні 1-7 демонтувати санітарно технічні прилади; демонтувати перегородку між приміщеннями 1-7 та 1-6, обладнавши таким чином кімнату площею 19,6 кв.м.; в приміщеннях 1-1 та 1-3 облаштувати кухні; для виходу з квартири №1 в стіні приміщення 1-4 влаштувати дверний отвір; на відстані від приміщення 1-3 в приміщенні 1-4 встановити перегородку товщиною о,15 метрів з дверним отвором, облаштувавши коридор площею 4,1 кв.м; частину перегородки між приміщеннями 1-5 та 1-4 (довжиною 3,25 м. демонтувати, облаштувавши таким чином кімнату площею 22,1 кв.м.; облаштувати кв. №1 та кв. №2 роздільними системами опалення енергопостачання та водопроводу; горище розділити згідно варіанту поділу будинку.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01.03.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2011 року відхилено та рішення залишено без змін.

Відповідно до Договору дарування часток житлового будинку від 29.07.2013, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 належній їй на праві приватної власності 11/18 часток житлового будинку, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2019, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 11/18 будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Додаткові відомості: у користуванні знаходяться приміщення: коридор 2-1 площею 6,3 кв.м., санвузол 2-2 площею 9,0 кв.м., кімната 2-3 площею 9,6 кв.м., кімната 2-4 площею 9,6 кв.м., прибудова літ.а1, літня кухня літ.Б, козирок до літньої кухні літ.Б, погріб-пг, гараж літ.В, оглядова яма, частина вбиральні літ.Г, частина паркану №1, частина воріт №2, частина водопроводу №3, частина замощення-1.

Актом поточних змін від 16.12.2019, виконаного ФОП ОСОБА_5 , встановлено, що у користуванні ОСОБА_2 знаходиться житловий будинок літ.А, коридор 2-1 площею 6,3 кв.м., санвузол 2-2 площею 9,0 кв.м., кімната 2-3 площею 9,6 кв.м., кімната 2-4 площею 9,6 кв.м., прибудова літ.а1, літня кухня літ.Б, козирок до літньої кухні літ.Б, погріб-пг, гараж літ.В, оглядова яма, частина вбиральні літ.Г, частина паркану №1, частина воріт №2, частина водопроводу №3, частина замощення-1,який складає 11/18 часток домоволодіння. Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, планом земельної ділянки та планом будинку повністю підтверджуються дані викладені в витягу.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд виходить з того, що гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.

Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З досліджених документів встановлено, що позивач набув права власності на 11/18 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку, а саме на підставі договору дарування, укладеного від 29.07.2013 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у користуванні ОСОБА_2 знаходяться приміщення: коридор 2-1 площею 6,3 кв.м., санвузол 2-2 площею 9,0 кв.м., кімната 2-3 площею 9,6 кв.м., кімната 2-4 площею 9,6 кв.м., прибудови літ. а1, які складають 11/18 частини будинку, літня кухні літ. Б, погріб-пг, гараж літ. В, оглядова яма, частина вбиральної літГ, частина паркану №1, частина воріт №2, частина водопроводу№3, частина замощення-1.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових справ на нерухоме майно та їх обтяження» встановлено, що державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, а також речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема, право користування.

Частиною 5 статті 12 вказаного Закону визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Суд виходить із презумпції достовірності відомостей, які містяться у Державному реєстрі прав, що визначено наведеною вище нормою, а тому суд відхиляє доводи позивача про те, що між сторонами не досягнуто умов користування спільною частковою власністю.

Технічним паспортом від 16.12.2019 та актом поточних змін від тієї ж дати, що складені інженером з інвентарізації нерхумого майна ОСОБА_5 , наявно зафіксовано які саме приміщення знаходіться у користуванні позивача. Кваліфікаційним сертифікатом серії АЕ № 004476 від 14.12.2016 .підтверджується кваліфікація експерта (а.с. 28).

При цьому суд відхиляє посилання позивача на те, що відповідно до роздруківки із сайту asdev.com.ua даний сертифікат не є чинним через порушення ОСОБА_5 вимог ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність», адже, як вбачається із роздруківки, реєстр містить відомості про експертів станом на 06.04.2020, та не відображає відомостей на стан складення технічного паспорту та акту поточних змін, чи станом на день розгляду справи.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Як показали суду свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , відповідачем та його сином (представником у справі) неодноразово вчинялися дії, направлені на перешкоджання ОСОБА_2 у користуванні житлом, а саме: неодноразово змінювалися замки, здійснювалися пошкодження електромережі та водопроводу.

Представник позивача ОСОБА_7 неодноразово звертався до органів Національної поліції за фактами пошкодження електромережі ОСОБА_3 , вчинення самоправства відповідачем, яке полягало у демонтажі замків на господарських будівлях, а також демонтажу електролічильника, а також зі скаргою до ПАТ «Запоріжобленерго» за останнім фактом, що підтверджується відповідними доказами (а.с. 11-19).

З огляду на те, що позивачем надані належні та допустимі докази наявності у нього перешкод у користуванні своєю власністю, в силу ст. 391 ЦК України у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування своїм майном ОСОБА_2 може вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення.

Доводи відповідача про відсутність у позивача перешкод у проживанні в спірній квартирі суперечить дослідженим судом доказам.

За наведених вище обставин, суд вважає, що право власності ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом вселення його в ту частину будинку, якою він має право користуватися.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

На підтвердження надання правової допомоги представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги №19/02/21 від 19.02.2021, укладений між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Пшець Олександр» в особі керуючого бюро - адвоката Пшець О.В.; ордером про надання правничої допомоги, укладеного 22.02.2021 між ОСОБА_2 та адвокатом Пшець О.В.; розрахунок суми витрат на правничу допомогу адвоката, відповідно до яких вартість наданих позивачу послуг правової допомоги адвоката становить 15 000 грн.

Враховуючи дотримання представником позивача вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а саме, оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд вважає заявлену суму витрат обґрунтованою, у зв`язку із чим задовольняє заяву в повному обсязі.

За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 908 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 15 000 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення - задовольнити в повному обсязі.

Вселити ОСОБА_2 до житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме до коридору 2-1 площею 6,3 кв.м., санвузлу 2-2 площею 9,0 кв.м., кімнати 2-3 площею 9,6 кв.м., кімнати 2-4 площею 9,6 кв.м., прибудови літ. а1, які складають 11/18 частини будинку, а також до господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. Б, гараж літ. В.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05 травня 2021 року.

Суддя Є.С. Боєв

28.04.21