Справа № 541/957/20
Провадження №2/541/44/2021
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
14 квітня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Куцин В.М.
секретаря судового засідання Байва Т. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа Друга Миргородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 ,
Мотивуючи позовні вимоги, тим що 10 вересня 2002 року згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, вона отримала спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0, 1600 гектарів, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства.
Ця земельна ділянка належала її померлому чоловіку ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 520614, виданого Миргородською міською радою народних депутатів 06 жовтня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ПЛ № 1361.
Проте, державним нотаріусом Другої Миргородської державної нотаріальної контори Компанець Н.І. при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було помилково вказано не той номер державного акту на право приватної власності на землю, а саме замість акту серії Р1 № 520623, було вказано акт серії РІ № 520 614.
Вищевказані обставини призвели фактично до того, що вона на теперішній час позбавлена можливості переоформити та зареєструвати на себе приватну земельну ділянку, яку отримала від чоловіка у спадщину, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду.
Відповідно до ухвали судді від 27 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання .
Ухвалою суду від 22.07.2021 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до розпорядження керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Іванко Л.С. від 18.12.2020 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 17.12.2020 .
Автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді Куцин В.М. для продовження розгляду даної цивільної справи.
Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви, пояснила, що Державні акти на землю на ім`я чоловіка отримала після його смерті. При оформленні права власності в реєстраційній службі, їй було відмовлено в реєстрації права власності на землю, оскільки в наданих документах маються розбіжності в номерах державних актів. При оформленні права власності в порядку спадкування, їй не зрозуміло, чому в свідоцтві про право на спадщину номер державного акту не збігається з номером, що вказаний в Державному земельному кадастрі . В зв`язку з цим змушена звернутися до суду.
Представник позивача, адвокат Ковердяєва Л.В. в судове засідання не з`явилися. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 125).
Представник відповідача Миргородської міської ради Полтавської області в судовому засіданні суду позов не визнав, пояснив, що Миргородською міською радою спірна земельна ділянка була передана у власність спадкодавця ОСОБА_3 та оформленням права власності займалися спадкодавець та спадкоємець, тому міська рада не має відношення до земельних ділянок та не є належним відповідачем.
Представник третьої особи Другої Миргородської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с 117).
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, просила проводити розгляд справи без її участі, та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (а.с. 121).
Дослідивши матеріали справи, суд встановив.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м, Миргород Полтавської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.03.1999 (а.с. 31).
Родинні відносини позивача зі спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.11.1991 року (а.с. 39).
Відповідно до спадкової справи Державний акт на право власності на землю площею 0, 1600 гектарів, що знаходиться в АДРЕСА_1 , серії НОМЕР_3 , виданого Миргородською міською радою народних депутатів 06 жовтня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ПЛ №1361 виданий на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 40).
Крім того, ОСОБА_3 належала земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю площею 0, 1600 гектарів, що знаходиться в АДРЕСА_1 , серії НОМЕР_4 , виданого Миргородською міською радою народних депутатів 06 жовтня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ПЛ №1361 виданий на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 10).
10 вересня 2002 року згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 отримала спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0, 1600 гектарів, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серії РІ №520614 , виданого Миргородською міською радою народних депутатів 06 жовтня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ПЛ №1361 (а.с. 9).
Судом встановлено, що Державні акти на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 520623 та Р1 №520614 були видані 06.10.2001, після смерті ОСОБА_3 , тобто останній за життя не набув права власності на земельні ділянки, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України втратив правоздатність в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, в матеріалах спадкової справи міститься Державний акт на право власності на землю серії Р1 №520614, в той час як у Витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначений Державний акт серії Р1 №520623.
Згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.
Положеннями ч. 2 ст. 9 ЦК Української РСР 1963 року правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності.
Відповідно до ст.ст. 524, 525, 527, 548 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України 2004 року цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Миргородської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, треті особи Друга Миргородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2021 року.

Суддя: В. М. Куцин