Справа №295/561/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з -Карпішиній С.С., Мельник Ж.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, в якому зазначила, що 01.06.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають дитину - ОСОБА_3 . Даний шлюб в подальшому розірвано на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира по справі № 295/14820/18. У період перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль HUYNDAI SONATA, 2007 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. За змістом позову, під час слухання справи №295/13862/20 ОСОБА_1 із письмового відзиву на позовну заяву дізналась, що даний автомобіль був проданий відповідачем. Оскільки автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, не може бути поділений в натурі між сторонами, позивач вважає, що в силу положень сімейного законодавства України вона має право на половину вартості проданого автомобіля, у зв`язку із чим просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти в сумі 120 000 грн. та судовий збір.

12.03.2021 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач визнав факт перебування сторін у шлюбі та придбання у період шлюбу автомобіля HUYNDAI SONATA, 2007 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 . Натомість в обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_2 вказав, що частину коштів від продажу автомобіля, а саме 4 000 доларів США, він віддав ОСОБА_1 та позивач, як державний службовець, показала зазначені кошти в щорічній декларації за 2019 рік в розділі «Інші грошові активи». За словами відповідача, під час вирішення питання по сплаті аліментів на неповнолітню дитину між ним та позивачем виник конфлікт, у зв`язку з чим колишня дружина вирішила йому помститися та намагається повторно стягнути з нього кошти, які вже отримала у 2018 році від продажу спільного майна. При цьому позивач не оскаржує договір купівлі-продажу транспортного засобу 1841/2018/1123858 від 27.09.2018 року, а лише просить стягнути кошти. ОСОБА_2 вважає, що сторони дійшли згоди щодо продажу майна - автомобіля марки HUYNDAI SONATA, 2007 року випуску та розподілили кошти між собою в рівних частинах, а тому у позивача відсутні підстави звернення до суду щодо стягнення коштів від продажу автомобіля.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 11.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Визнала, що працює на державній службі у Житомирському окружному адміністративному суді та пояснила, що якби вона отримала кошти в сумі 4 000 доларів США, про які зазначає у відзиві відповідач, то мала б розмістити на сайті НАЗК повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. За словами позивача, наведені ній у щорічній декларації за 2019 рік грошові кошти в сумі 4 000 доларів США є її заощадженнями, які до того ж вона не вказувала у щорічній декларації за 2018 рік. ОСОБА_1 звернула увагу суду, що автомобіль HUYNDAI SONATA, д.н.з. НОМЕР_1 , був придбаний колишнім подружжям за 9 000 доларів США, а проданий брату відповідача, при цьому колишній чоловік вже в грудні 2018 року придбав автомобіль Mitsubishi Outlander. На запитання суду позивач відповіла, що не оспорює ціну, за якою був проданий відповідачем автомобіль, проте наголосила на тому, що дозволу на продаж автомобіля вона не давала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні її вимог з підстав, викладених у відзиві. Визнав, що продав автомобіль HUYNDAI SONATA, д.н.з. НОМЕР_1 , своєму брату та придбав за 4 000 доларів США автомобіль Mitsubishi Outlander, який довелось в подальшому ремонтувати. Уточнив, що автомобіль HUYNDAI SONATA був проданий за усною домовленістю із позивачем та 4 000 доларів США він залишив у ОСОБА_1 дома приблизно в жовтні 2018 року, коли вона була відсутня. Потім позивач телефонувала йому і він поясняв колишній дружині, що це половина коштів від проданого автомобіля.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази окремо та в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 01.06.2012, який було розірвано на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.12.2018 у справі №295/14820/18.

За період спільного проживання сторонами набуто у власність транспортний засіб марки HUYNDAI SONATA, д.н.з. НОМЕР_1 . Дана обставина визнається сторонами і не підлягає доказуванню в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

27.09.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу 1841/2018/1123858, за умовами якого відповідач продав, а ОСОБА_4 придбав автомобіль марки HUYNDAI SONATA, д.н.з. НОМЕР_1 , за 220 000 грн.

Відповідно до статті 61 Сімейного кодексу України (далі - СК України) спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно із частинами першою, другою статті 71 СК України, частиною другою статті 364 Цивільного кодексу України поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні погодилась із сумою, за якою був проданий спірний автомобіль, проте заперечила ту обставину, що вона давала у будь-якій формі згоду на продаж транспортного засобу та указані нею в щорічній декларації за 2019 рік готівкові кошти були отримані від колишнього чоловіка в рахунок компенсації за проданий автомобіль.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи оцінку поясненням відповідача суд вважає, що доводи ОСОБА_2 про усну домовленість із позивачем щодо продажу автомобіля та сплату ним 4 000 доларів США в рахунок компенсації за проданий об`єкт спільної сумісної власності подружжя слід сприймати критично, оскільки такі пояснення відповідача не підтверджуються жодними іншими належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Суд не пристає на твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 у щорічній декларації за 2019 рік указала 4 000 доларів США готівкових коштів, одержаних від нього як компенсація за проданий автомобіль, так як дана сума коштів не була вказана позивачем у її декларації за 2018 рік, що не заперечується сторонами. Також відповідач відповідно до вимог статтей 12, 81 ЦПК України не надав доказів розміщення позивачем на сайті НАЗК повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку із отриманням ОСОБА_1 коштів в сумі 4 000 доларів США.

Згідно із ч. 1 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції на жовтень 2018 року, коли, за словами відповідача, він віддав 4 000 доларів США позивачу в якості компенсації половини вартості проданого автомобіля). у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є державним службовцем та на момент продажу спірного автомобіля працювала у Житомирському окружному адміністративному суді, а тому в силу вимог Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана була повідомити НАЗК про одержання коштів в сумі 4 000 доларів США.

Таким чином встановивши, що спірний транспортний засіб сторони придбали за час перебування у зареєстрованому шлюбі, відповідач здійснив продаж зазначеного майна без повідомлення про це ОСОБА_1 , та без отримання її згоди, суд дійшов висновку про стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача 110 000 грн. у рахунок компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, виходячи із його вартості, указаної в договорі купівлі-продажу транспортного засобу 1841/2018/1123858 від 27.09.2018 року.

Висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі № 483/812/19 та враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 100 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 364 ЦК України, ст.ст. 61, 65, 71 СК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-82, 141, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 110 000 грн. компенсації вартості 1/2 частини проданого автомобіля, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а також 1 100 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 .

Дата складання повного судового рішення - 26.04.2021

Суддя