МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/6125/21
Пр. №2-н/521/824/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу за вимогою ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі,

встановила:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, в підтвердження суми, яка стягується повинен бути наданий належним чином оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати, зокрема довідка бухгалтерії, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Так, в якості доказу нарахування заробітної плати, заявником до матеріалів заяви про видачу судового наказу долучено довідку з Реєстру осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Проте, суд не приймає до уваги вказану довідку, оскільки зі змісту даного документу неможливо встановити, що заробітна плата не була виплачена або виплачена із порушенням строків такої виплати.

Отже, заявником до матеріалів справи не долучено жодних належно оформлених документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що заяву подано з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163, 165 ЦПК України, суддя

ухвалила:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя: О.М. Сегеда