справа №619/1445/21
провадження №2/619/747/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2021 року Дергачівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.
при секретарі Суржкової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , Слатинська селищна рада Дергачівського району Харківської області «Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,-
ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , Слатинська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 24.12.2002 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори та зареєстрованого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстровим номером № 2-3652, належить 169/300 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за в по АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інвормації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2021, власником 169/300 часток вищевказаного житлового будинку є ОСОБА_1 , а власником 131/300 часток є її брат ОСОБА_3 .
Відповідач по справі є чоловіком її доньки, який до теперішнього часу зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
З листопада 2014 року і по теперішній час відповідач ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 12.03.2021.
ОСОБА_2 особистих речей в житловому будинку не має, кореспонденція та листи на його ім`я по вказаній адресі не надходять, тобто відповідач добровільно виселився та змінив місце свого проживання, вибувши на постійне місце проживання до Російської Федерації, а тому втратив право користування житловим будинком.
У зв`язку із тим, що у відповідач по справі не має можливості знятися з реєстраційного обліку по вищевказаній адресі, з метою вирішення цього питання позивач змушена звернутися до суду.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, у його відсутність та відсутність позивача, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи, що суд вважає за можливе.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, при цьому не надав відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Представник третьої особи Слатинська селищна рада у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у зв`язку зі станом здоров`я, що суд вважає за можливе.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.
Судом було встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 24.12.2002 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори та зареєстрованого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстровим номером № 2-3652, належить 169/300 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за в по АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інвормації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2021, власником 169/300 часток вищевказаного житлового будинку є ОСОБА_1 , а власником 131/300 часток є її брат ОСОБА_3 .
Відповідач по справі є чоловіком її доньки, який до теперішнього часу зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
З листопада 2014 року і по теперішній час відповідач ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 12.03.2021.
ОСОБА_2 особистих речей в житловому будинку не має, кореспонденція та листи на його ім`я по вказаній адресі не надходять, тобто відповідач добровільно виселився та змінив місце свого проживання, вибувши на постійне місце проживання до Російської Федерації, а тому втратив право користування житловим будинком.
У зв`язку із тим, що у відповідач по справі не має можливості знятися з реєстраційного обліку по вищевказаній адресі, з метою вирішення цього питання позивач змушена звернутися до суду.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом.
Оскільки, відповідач протягом тривалого часу без поважних причин не проживає у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , то відповідно до ст.72 ЖК України він втратив право на користування цим житлом.
Керуючись ст.ст.16, 317, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 48, 76-81, 210, 263 -265, 268, 280- 282, 354, 355 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 30-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до Харківського апеляційного суду апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Є. Р. Остропілець