КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 квітня 2021 року м. Київ

Справа №372/2093/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3777/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Кулініченка Геннадія Володимировича про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі за позовом Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень та витребування земельних ділянок із незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В

Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив:

§ визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його;

§ визнати недійсним п.п.2,3 рішення 54 сесії 5 скликання Обухівської міської ради Київської області №498 від 30 вересня 2010 року в частині відведення у приватну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 земельних ділянок по 0,1 га кожному;

§ витребувати на користь держави в особі ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :01:019:0222;

§ витребувати на користь держави в особі ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :01:019:0244;

§ стягнути з відповідачів на користь прокуратури судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що під час опрацювання інформацій органів державної влади, прокуратурою виявлені порушення вимог земельного та лісового законодавства під час відведення у приватну власність земельних ділянок на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області.

Так, рішенням 54 сесії 5 скликання Обухівської міської ради Київської області від 29 липня 2010 № 483 «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» надано дозвіл громадянам згідно додатку №2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність на території м. Обухів Київської області, у тому числі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . У подальшому, рішенням 56 сесії 5 скликання Обухівської міської ради Київської області від 30 вересня 2010 року №498 «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» затверджено проект землеустрою розроблений ТОВ «Український проект» щодо відведення у власність 24-ом громадянам (згідно додатку) земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Обухів, м-н Стожари не наданих у власність чи користування, у тому числі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

На підставі вищевказаного рішення міської ради ОСОБА_1 зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :01:019:0222 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

ОСОБА_3 , також зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :01:019:0244 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Але згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки №1652 від 20 листопада 2013 року було здійснено її відчуження на користь ОСОБА_4 . Надалі, на підставі договору про поділ майна подружжя №2508 від 19 жовтня 2018 року право власності на земельну ділянку набула ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, дані земельні ділянки відведено у приватну власність з порушенням земельного та лісового законодавства, так як вказані землі відносяться до земель лісогосподарського призначення, що підтверджується планово-картографічними матеріалами, згоди на вилучення чи припинення права постійного користування компетентними органами не надавалось . Про незаконне відведення земельних ділянок прокурору стало відому в 2019 році, а тому просить про поновлення строку позовної давності.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень та витребування земельних ділянок із незаконного володіння.

Рішення суду мотивовано тим, що прокурором належними та допустимими доказами не довів незаконність рішення органу місцевого самоврядування. При цьому, суд критично поставився до поданих позивачами доказів, так як при погодженні місця розташування земельних ділянок відповідачів, в довідці №174 від 08 вересня 2010 року один з позивачів вказав, що землі не є землями лісового фонду, а через десять років з дня надання такої довідки, в іншій довідці №02-02/131 від 13 лютого 2019 року, вказують, що вона була видана помилково, так як вона надавалась, виходячи з певного масштабу та за відсутністю інформації з державного кадастру.Про неналежність земель до лісового фонду та безпідставність позовних вимог про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування також вказує довідка управління Держкомзему в Обухівському районі Київської області від 17 серпня 2010 року №05-02/2964 зі схемою. Прокурором пред`явлений позов в інтересах Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, але останній своїм листом №06-46/968 від 08 травня 2019 року вказує, що він не є постійним лісокористувачем. З огляду на викладене суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним рішення Обухівської міської ради Київської області №498 від 30 вересня 2010 року та витребування земельних ділянок у відповідачів.

Не погодився із вказаним судовим рішенням позивач, заступником керівника Київської обласної прокуратури подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, його ухвалення за не повного дослідження обставин справи. Прокурор вказує на те, що обставини належності спірних земельних ділянок до земель лісового фонду підтверджуються планово-картографічнимим матеріалами лісовпорядкування, а також даними ВО «Укрдержліспроект», що в свою чергу свідчить про наявність права постійного користування у спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства. Таким чином, спірні земельні ділянки є імперативно обмеженими в цивільному обороті і не могли бути передані у приватну власність. Рішенням ради не тільки передано у власність земельні ділянки, що належать до лісового фонду, а й змінено їх цільове призначення без згоди землекористувача. ДП «Київське лісове господарство» не надавало відомості, що спірні земельні ділянки не відносяться до земель лісогосподарського призначення, оскільки місцезнаходження запланованих земельних ділянок і фактично виділених значно відрізняються одне від одного.

Крім того, судом безпідставно застосовано строки позовної давності, так як такі наслідки застосовуються виключно в разі наявності порушеного права позивача. При цьому посилаючись на позиції Верховного Суду прокурор вказує на те, що строк позовної давності не розповсюджуються на негаторні позови. В даному випадку неправильна юридична кваліфікація застосована позивачем не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

На підставі викладеного просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В ході розгляду справи апеляційним судом, після вжиття судом заходів щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом,від представника відповідачів надійшло клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, проведення якої він просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставити питання:

- Чи перетинаються (накладаються) земельні ділянки з кадастровими номерами :01:019:0222 та :01:019:0244 з межами земельних ділянок, що перебувають у користуванні Державного підприємства «Київське лісове господарство» згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2010 року (у якому місці та якому розмірі)?

- Чи відповідають планово-картографічні матеріали лісовпорядкування Державного підприємства «Київське лісове господарство» проекту формування території Обухівської міської ради Київської області?

Оплату за проведення експертизи просить покласти на відповідачів.

Прокурор Підяш О.С. заперечував проти заявленого клопотання, вважає наявні в матеріалах справи докази достатніми для правильного її вирішення.

Вислухавши думку учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в довідці ДП «Київське лісове господарство» №02-02/131 від 13 лютого 2019 року вказується наступне:

- станом на 2010 рік відображення земельних ділянок на кадастровій карті або на ортофотопланах відповідного масштабу було неможливе, тому надавалась інформація відповідно до наданого викопіювання земельних ділянок на схемах формування територій рад по угіддям в масштабі 1:10000, які були основою меж всіх землекористувачів розташованих територіально на окремій сільській, міській раді;

- довідка №174 від 08 вересня 2010 року була надана відповідно до викопіювання земельних ділянок на схемі формування територій рад в масштабі 1:1000, які чітко розташовані по межі земель лісогосподарського призначення лісового фонду Обухівського лісництва кварталу 59;

- Земельні ділянка з кадастровим номером :01:019: 0244 розташована в кварталі 59 виділ 18 (частково), а земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0222 розташована в виділі 13 (т.1 а.с.55).

В довідці ДП «Київське лісове господарство» №02-02/596 від 14 серпня 2018 року вказується, що земельні ділянки із кадастровими номерами, зокрема, :01:019:0222 та :01:019:0244 розташовані на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Обухівського лісництва квартал 59 виділ 13, на підтвердження чого надані матеріали лісовпорядкування (т.1 а.с.35-49).

У довідці управління Держкомзему в Обухівському районі Київської області від 17 серпня 2010 року №05-02/2964 зі схемою у додатку вказується, що земельні ділянки в тому числі і ті, що є предметом спору, рахуються як землі не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту (т.1 а.с.57-59).

Матеріали справи також містять надані ВО «Украдержліспроект» фрагменти публічних карт за даними лісовпорядкування 2004 та 2014 років, з яких вбачається накладення земельних ділянок (т.1 а.с.50-53).

Таким чином, у матеріалах даної справи наявні суперечливі докази щодо накладення чи не накладення земельних ділянок, переданих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на землі лісового фонду.

На стадії розгляду справи судом першої інстанції стороною відповідачів було заявлено клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, яке було задоволено ухвалою суду від 13 лютого 2020 року (т.1 а.с.115, 130). Проте експертиза проведене не була, експертом складено повідомлення про неможливість її проведення, так як не були надані додаткові матеріали і не коректно поставлені питання (т.1 а.с.137,172).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебувають у провадженні, зокрема, суду.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Положеннями ст. 107 ЦПК України встановлено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Верховний Суд у Постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 153/1334/16-ц вказав, що суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. При цьому процесуальний закон зобов`язує суд повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи, вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом спору є земельні ділянки з кадастровими номерами :01:019:0222 та :01:019:0244, і ключовим питанням для правильного вирішення справи по суті є наявність чи відсутність накладення їх меж на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у користуванні Державного підприємства «Київське лісове господарство», яке потребує спеціальних знань.

Тому колегія суддів вважає, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, для з'ясування об'єктивної істини у даній справі слід призначити у справі судову земельно-технічну експертизу.

Виходячи з норм ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Запропоновані стороною відповідачів питання повністю відповідають меті призначення експертизи, а тому саме ці питання колегія суддів визначає для вирішення експертам.

Оскільки клопотання про призначення експертизи заявлено відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то і витрати пов`язані з проведенням експертизи покладаються на них в рівних частках.

Виходячи з положень п. 5 ч. 1ст. 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.

Оскільки від висновків експертизи залежить правильне вирішення справи по суті, то колегія суддів вважає доцільним зупинити провадження у справі.

При цьому, апеляційний суд вважає, за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 252 та п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи на час її проведення.

З огляду на необхідність призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, колегія суддів вважає за доцільне зупинити провадження у справі на час її проведення.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 107, 108, 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В

Клопотання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Кулініченка Геннадія Володимировича про призначення судової земельно-технічної експертизи - задовольнити.

Призначити у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська,6).

На вирішення експертів поставити питання:

- Чи перетинаються (накладаються) земельні ділянки з кадастровими номерами :01:019:0222 та :01:019:0244 з межами земельних ділянок, що перебувають у користуванні Державного підприємства «Київське лісове господарство» згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування станом на 2010 року (у якому місці та якому розмірі)?

- Чи відповідають планово-картографічні матеріали лісовпорядкування Державного підприємства «Київське лісове господарство» проекту формування території Обухівської міської ради Київської області?

Для проведення експертизи в розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України.

Витрати за проведення експертизи покласти на відповідачів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; представник - адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович, адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; представник - адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович, адреса: АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук

Повний текст ухвали складений 28 квітня 2021 року.