СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/138/20

пр. № 2/759/659/21

30 березня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Семененко В.С.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , звернулись до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту права власності. Свої вимоги заявники мотивують тим, що 03.02.1998 Ленінською районною державною адміністрацією м. Києва було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/6 частці кожному, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2014 визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/24 частину квартиру АДРЕСА_1 за кожним та зобов`язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_3 утримувала у себе оригінал свідоцтва про право власності на житло, то частки позивачів та ОСОБА_5 по 1/6 не були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки, ОСОБА_5 не надає оригінали свідоцтва про право власності на житло позивачі не можуть зареєструвати свої частки у вказаній квартирі. Встановлення факту необхідно для реалізації прав належних позивачам як власникам нерухомого майна. У зв`язку з чим позивачі просять встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві приватної власності по 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.02.2020 залишено позовну заяву без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18.03.2020 відкрито провадження у цивільній справі за правилами позовного (загального) провадження.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 01.07.2020 витребувано з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (адреса: м. Київ, вулиця Трьохсвятительська, будинок № 4-В) інформацію щодо власника/власників квартири АДРЕСА_1 .

25.11.2020 на адресу суду відповідачі скерували заяви про визнання позову та про проведення судових засідань у їх відсутність.

30.03.2021 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено долучити до матеріалів справи витяги щодо права власності спірної квартири, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідачі та третя особа до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Відповідач до суду не з`явилась, відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У встановлений судом строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали.

Зважаючи на подані відповідачами заяви про визнання позову, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, оскільки, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частинами 1,4,5 ст.206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Заявники зазначають, що свідоцтво про право власності на належну їм частки квартири, перебуває у ОСОБА_5 , яка в добровільному порядку оригінал не надає, при цьому долучив до матеріалів справи копію свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 03.02.1998.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 03.02.1998 квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності гр. ОСОБА_6 - 1/6 частина, ОСОБА_7 - 1/6 частина, ОСОБА_5 - 1/6 частина, ОСОБА_1 - 1/6 частина, ОСОБА_3 - 1/6 частина, ОСОБА_2 - 1/6 частина.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2014 визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/24 частину квартири АДРЕСА_1 за кожним, зобов`язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відхилено, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2014 залишено без змін.

Відповідно до листа Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації №107-32/422 від 20.01.2020 видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 без письмової всіх співвласників житла не можливо.

Згідно із листом Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №062/14-753 (И-2020) від 14.07.2020 згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» кв. АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована: за ОСОБА_7 (1/12 ч.), ОСОБА_5 (1/6 ч.), ОСОБА_3 (1/6 ч.), ОСОБА_1 (1/6 ч.), ОСОБА_2 (1/6 ч.) - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською райдержадміністрацією м. Києва 03.02.1998 розп. № НОМЕР_1 ; за ОСОБА_3 (1/24 ч.) на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 12-ю Київською державною нотаріальною конторою 09.09.2005 №6-2836; за ОСОБА_3 (5/24 ч.) на підставі договору дарування, посвідченого 12-ю Київською державною нотаріальною конторою 01.12.2005 №6-4111.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/2735/14-2 від 23.09.2014 належить ОСОБА_5 , розмір частки: 1/24; на праві приватної спільної часткової власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/17569/16-ц від 10.04.2017 належить ОСОБА_5 , розмір частки: 1/6; на праві приватної спільної часткової власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/2735/14-ц від 23.09.2014, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 05.11.2014 належить ОСОБА_1 , розмір частки: 1/24; на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору дарування серії та номер 1748 від 25.09.2015 належить ОСОБА_4 , розмір частки: 1/24; на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності серії та номер 1343 від 03.02.1998 належить ОСОБА_3 , розмір частки: 1/6; на праві приватної власності на підставі договору дарування серії та номер 6-4111 від 01.12.2005 належить ОСОБА_3 , розмір частки: 5/24.

Відповідно до п.17 постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Наданими копіями документів підтверджено, що у заявника був правовстановлюючий документ на право власності на квартиру АДРЕСА_4 . Однак на теперішній час вирішити питання адміністративним шляхом неможливо, а встановлення зазначеного факту має для нього юридичне значення, тому вважає єдиним правовим способом поновити порушене право, це встановлення судом факту володіння квартирою на праві приватної власності.

Таким чином, на підставі досліджених письмових матеріалів справи, суд вважає, що факт про встановлення належності ОСОБА_1 на праві власності 1/6 частки та ОСОБА_2 на праві власності 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заява підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи відповідачі визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову повністю на відповідачів 1 та 2 покладається судовий збір сплачений позивачами порівну - по 942,30 грн. на кожного.

Однак, як встановлено у даній справі, відповідачі в процесі розгляду справи визнали позов, про що 25.11.2020, до початку розгляду справи по суті, подали відповідні заяви.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.3ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки у справі відповідача визнали позов до початку розгляду справи по суді, то ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 471,15 грн кожній.

Решту суми сплаченого позивачами судового збору, у відповідності до статті 141 слід стягнути з відповідачів на користь позивачів, оскільки позов задоволено повністю.

Керуючиь ст. 2,4,12,13,76-78,142,206,258-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту права власності - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 на праві приватної спільної власності 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 на праві приватної спільної власності 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 924,30 грн., сплачений при поданні позовної заяви до Святошинського районного суду м. Києва.

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 924,30 грн., сплачений при поданні позовної заяви до Святошинського районного суду м. Києва.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 471,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 471,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 471,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 471,15 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Позивач-1: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Позивач-2: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Відповідач-1: ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач-1: ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Третя особа: ОСОБА_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Суддя Ю.В. Войтенко