Провадження № 2-о/760/283/21
Справа № 760/8009/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2021 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю: секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /далі - Бучанський відділ реєстрації актів цивільного стану/ (; адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 1-А), ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ), про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території,

В С Т А Н О В И В:

Заява та її мотиви

01.04.2020 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, за підписом представника ОСОБА_1 - адвоката Царьова М.В. (діє на підставі ордеру), в якій заявниця просить встановити факт народження дитини чоловічої статі: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на території м. Свердловськ (Луганська область, Україна) від матері - громадянки України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та батька громадянина України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Заява обґрунтована тим, що встановлення факту народження дитини для реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України та в подальшому реалізації прав дитини, пов`язаних з набуттям статусу громадянина України.

Процесуальні дії суду

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.04.2021 вказану заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку окремого провадження.

Щодо явки учасників провадження у судове засідання

Представник заявника у судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій ставить питання про розгляд заяви без його участі, при цьому наголошує, що подана заява підтримується в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Бучанського відділу реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з`явився, проте подав заяву за змістом якої просить здійснювати розгляд справи без його участі, заперечень щодо заявлених вимог не має.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, згідно якої справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними матеріалами.

З урахуванням приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом обставини справи

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

23.08.2020 у м. Свердловськ, Луганської області від матері ОСОБА_1 (громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та батька ОСОБА_2 (громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) народився хлопчик - ОСОБА_3 , що підтверджується: медичним свідоцтвом про народження № 258 від 23.08.2020 та свідоцтвом про народження від 01.09.2020 серії НОМЕР_3 , виданим «Відділом записів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки».

Місцем народження дитини є м. Свердловськ (Луганська область, Україна), що є містом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з свідоцтвом про шлюб від 17.01.2020, виданим Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі (актовий запис № 2).

На заяву представника заявника, подану для державної реєстрації народження дитини, Бучанським відділом реєстрації актів цивільного стану надано відмову у проведенні державної реєстрації народження від 24.03.2021 № 1073/21.7-45, з посиланням на ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»), оскільки надані заявником документи, свідчать, що вони видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Мотиви суду

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»), Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Постановою Верховної Ради № 254-VIII від 17.03.2016 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Разом з тим, суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 викладено правову позицію згідно з якою документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

За змістом ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

В рішенні ЄСПЛ від 10.05.2001 у справі «Cyprus v. Turkey» (заява № 25781/94) ЄСПЛ вказав, що «зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів далеке від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним від влади de facto, включаючи й їхні суди; і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, зокрема і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавити людей, які проживають на цій території, всіх їхніх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це також означало б позбавити їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (§ 96).»

Частиною 3 ст. 317 ЦПК України передбачено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Разом з тим, суд бере до уваги, що заявник, який подав заяву про встановлення факту народження, перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 від 17.01.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Як вбачається з Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940 якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. У разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батька дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. У разі відсутності в рішенні суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України даних про підстави запису відомостей про батька або в такому рішенні суду зазначено, що шлюб зареєстровано на тимчасово окупованій території України, відповідна графа актового запису не заповнюється. У графі «Для відміток» зазначаються, що відомості про батька внесені згідно з рішенням суду, дата та номер рішення.

Підсумки

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , місце народження: м. Свердловськ, Луганська область, Україна.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 273, 315-319, 430 ЦПК України, ст. 122 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (; адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 1-А), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ), про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , місце народження: м. Свердловськ, Луганська область, Україна, матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), батьком якого є громадянин України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Допустити негайне виконання рішення (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Рішення може бути оскаржено до безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Оскарження рішення не зупиняє його виконання (абз. 2 ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народження особи (ч. 5 ст. 317 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич