Постанова

Іменем України

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 378/1093/20

провадження № 61-366св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Петрова Є. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поліщук Павло Павлович на ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 09 листопада 2020 року у складі судді Марущак Н. М. та постанову Київського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Гаращенка Д. Р., Пікуль А. А.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення безпідставно стягнутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення безпідставно стягнутих коштів.

Свої вимоги мотивувала тим, що під час вчинення приватним нотаріусом Харою Н. С. виконавчого напису від 04 червня 2020 року № 19624 було допущено грубе порушення встановленого законом порядку його вчинення. Зокрема, такий напис вчинено на підставі пункту 2 постанови КМУ від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, який визнаний незаконним та нечинним Київським апеляційним адміністративним судом 22 лютого 2017 року. Застосуванню підлягала постанова КМУ в редакції від 29 листопада 2001 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172. Зважаючи на те, що місцем виконання виконавчого напису є її місцезнаходження, ОСОБА_1 на підставі частини 12 статті 28 ЦПК України звернулась з даним позовом до Ставищенського районного суду Київської області.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 09 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що у провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поліщук П. П., подала до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 09 листопада 2020 року залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що предмети позовів у цій справі та у справі № 378//1037/20 є тотожними, оскільки основною вимогою ОСОБА_1 у поданих нею позовних заявах є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Використання інших способів захисту для задоволення похідних вимог про відшкодування коштів, які були стягнуті на підставі оспорюваного виконавчого напису, не створює нового предмету позову у цій справі, оскільки за своєю суттю матеріально-правова вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишається незмінною.

Подання ОСОБА_1 позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення безпідставно стягнутих коштів фактично свідчить про намагання позивачки добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поліщук П. П., звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення суду першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу з Ставищенського районного суду Київської області.

22 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла витребовувана справа.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поліщук П. П., зазначала, що предметом даного позову є визнання виконавчого напису від 04 червня 2020 року № 19624 таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно стягнених коштів. Водночас предметом позову, який ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва, є захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно стягнених коштів та стягнення моральної шкоди.

Вказує, що у переданій до Подільського районного суду м. Києва позовній заяві скаржник заявляв вимоги також про захист його прав як споживача та стягнення моральної шкоди і обґрунтував заявлені вимоги іншими, а ніж в даній позовній заяві, підставами. Тобто, предмет і підстави вказаних позовів не є ідентичними.

Крім того вказувала, що Подільським районним судом м. Києва не постановлено ухвали про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «Перший Український Міжнародний Банк»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. та приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко О. А., про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно стягнених коштів та моральної шкоди

За таких обставин, у провадженні Подільського районного суду м. Києва справа за вказаною позовною заявою відсутня.

Відтак, висновки суду першої інстанції про необхідність відмови у відкритті провадження у даній справі у зв`язку з наявністю у провадженні Подільського районного суду м. Києва справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав що й подана позовна заява, є хибними, та стали наслідком порушення норм пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України та статті 187 ЦПК України.

Крім того, наведені аргументи ОСОБА_1 щодо відсутності у провадженні Подільського районного суду м. Києва справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й дана позовна заява, Київським апеляційним судом взагалі не досліджувались та належна правова оцінка таким доводам судом апеляційної інстанції не надавалася.

Відзиву на касаційну скаргу сторонами не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом першої інстанції було встановлено, що ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. та приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко О. А., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно стягнених коштів та моральної шкоди та заяву ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва.

Як убачається із матеріалів справи, предметом позову у справі № 378/1037/20 є вимога ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів».

У цій справі предметом позову є вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення безпідставно стягнутих коштів на підставі статті 1212 ЦК України.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2,

3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Постановляючи 09 листопада 2020 року ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з положень пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України та тієї обставини, що ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко О. А., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно стягнених коштів та моральної шкоди та заяву ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва.

Тобто у провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції посилався на те, що у провадженні Подільського районного суду м. Києва є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно до частин першої та другої статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Позовну заяву № 378/1037/20 у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко О. А., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно стягнених коштів та моральної шкоди, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 грудня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Слід зазначити, що провадження у справі розпочинається з моменту прийняття судом позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі шляхом постановлення відповідної ухвали, а не з моменту подання позовної заяви до суду чи передання її за підсудністю.

Таким чином у разі відсутності ухвали про відкриття провадження у справі відсутнє і саме провадження.

Крім того, Ставищенським районним судом Київської області було постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі 09 листопада 2020 року, тобто ще до постановлення Подільським районним судом м. Києва ухвали від 04 грудня 2020 року про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу від 09 листопада 2020 року про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що у провадженні Подільського районного суду м. Києва є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пунктів 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поліщук Павло Павлович, задовольнити.

Ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 09 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. І. Грушицький

А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров