Справа № 126/1108/17
Провадження № 22-ц/801/861/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 рокуСправа № 126/1108/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Копаничук С.Г.,

Суддів: Денишенко Т.О., Оніщука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Очеретної М. Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2021 року, ухвалене судом під головуванням судді Хмель Р.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи - ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи - ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити дії.

Зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач, по справі, ОСОБА_2 проживаючи по сусідству з ним, самовільно без дозвільних документів та без його погодження, як власника суміжного домоволодіння і земельних ділянок збудувала господарську споруду, а саме навіс для господарських потреб. Господарська споруда побудована на фундаменті, одна зі стін якої побудована з пінобетонних блоків та облаштована вікном, висотою до трьох метрів, проходить по межі, а нахил покрівлі та водовідведення направлені в бік господарства позивача. Здійснюючи будівництво даної споруди відповідачка не подбала про те, яким чином і куди буде спрямована вода, яка стікає з даху. Позивач, неодноразово пропонував відповідачці добровільно усунути цю перешкоду, проте остання ніяких дій не вчинила.

З огляду на викладене, просив суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належним йому на прав власності житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового буднику, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства шляхом: роз`єднання огорожі і прибудованої споруди (навісу) з розривом не менше 1 м, обладнання засобами водовідведення зі споруди по території господарства і зменшенням нижньої глухою частини огорожі до 0,75 м.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 , усунути перешкоди у користуванні належними ОСОБА_1 на праві приватної власності житлового будинку, по АДРЕСА_1 та земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства шляхом: демонтажу частини покрівлі навісу літ "Д", забезпечивши влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з його покрівлі на територію суміжної земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»; демонтажу верхньої частини споруди №б/н із піноблоків, що виконує функцію огорожі та привести її висоту до рівня висоти металевої огорожі, наявної поруч, у відповідності до вимог 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 "Благоустрій територій" для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320 гривень судові витрати по сплаті судового збору, а також витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 6047,28 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути із відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати за проведення будівельно-технічної експертизи.

Зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що судові витрати пов`язані із оплатою експерта розподіляються на обидві сторони, оскільки суд фактично задовольнив його позов повністю. Також, суд безпідставно відмовив йому у стягненні витрат на правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу на надходив.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розподілу судових витрат. В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в оскаржуваній частині вимогам закону не відповідає.

З суті позовних вимог вбачається, що позивачем було заявлено вимогу про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії з роз`єднання огорожі і прибудованої споруди (навісу) з розривом не менше 1 м. та обладнання засобами водовідведення зі споруди по території господарства і зменшенням нижньої глухою частини огорожі.

Суд у рішенні вирішив усунути перешкоди в користуванні майном з урахуванням способу, визначеному у висновку експерта, вирішив усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зобов`язання відповідача демонтувати частину покрівлі із влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з його покрівлі на територію суміжної земельної ділянки та демонтувати верхньої частини споруди із піноблоків, що виконує функцію огорожі та привести її висоту до рівня висоти металевої огорожі, наявної поруч, для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції по суті задовольнив його позовні вимоги повністю, а тому з відповідача підлягає стягненню повна вартість витрат на відшкодування оплати експертизи.

Апеляційний суд погоджується з такими доводами апеляційної скарги, оскільки застосування висновку експерта як способу вирішення усунення перешкод відповідно до ДБН, не свідчить про часткове задоволення позову, а тому і підстав для пропорційного розподілу витрат апеляційний суд не вбачає підстав.

Апеляційний суд погоджується з такими доводами апеляційної скарги, оскільки суд фактично задовольнив позовні вимоги позивача, а застосування висновку експерта як способу вирішення усунення перешкод відповідно до ДБН, не свідчить про часткове задоволення позову, таким чином підстав для пропорційного розподілу витрат, апеляційний суд не вбачає підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судові витрати, що складаються з судового збору та коштів за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Крім цього ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі зазначив, що суд безпідставно відмовив йому у стягненні витрат на правничу допомогу посилаючись на ордер від 05 квітня 2017 року.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наданого представником позивача адвокатом Шишковським О.В. розрахунку суми гонорару за надану правничої допомогу, вбачається, що адвокат Шишковський О.В. діє на підставі свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю №449, згідно договору б/н від 05 квітня 2017 року про надання професійної правничої допомоги клієнту ОСОБА_1 , розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу на суму 7000 грн.

Позивач у апеляційній скарзі вказує, що разом із позовною заявою ним подано договір про надання правової допомоги б/н від 05 квітня 2017 року, однак указане суперечить матеріалам справи, оскільки позивачем додано до позовної заяви угоду від 21 червня 2016 року.

Відповідно до якої адвокат Шишковський О.В. уклав угоду з ОСОБА_1 про надання його правової допомоги та оплатив гонорар у розмірі 500 грн.

Таким чином, указані витрати слід стягнути з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про солідарне стягнення із сторін судових витрат, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору, витрати на правничу допомогу та судових витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд,

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2021 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 12 094,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий С. Г. Копаничук

Судді: Т.О. Денишенко

В. В. Оніщук