ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 335/10402/20

Провадження № 22-ц/807/1212/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Маловічко С.В.

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року в справі за заявою акціонерного товариства «МетаБанк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року АТ «МетаБанк» звернулось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів на примусове виконання.

В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що 03.02.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі № 2-216/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 86 537,99 грн., а також судового збору в розмірі 865,38 грн. та витрат на ІТЗ у сумі 30,00 грн.

Повний текст зазначеного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на адресу АТ «МетаБанк», поштою не надходив, нарочно представником позивача не отримувався, у зв`язку із чим за зверненням стягувача 13.07.2020 судом видано зазначене рішення суду та виконавчі листи щодо боржників, однак строк пред`явлення виконавчих листів зазначено «до 15.02.2013». Оскільки виконавчі листи були надані Банку після встановленого строку для їх пред`явлення, АТ «МетаБанк» вважає, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено з поважних причин.

Посилаючись на вказані обставини, представник заявника просив поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 13.07.2020 у справі за позовом ПАТ «МетаБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 86 537,99 грн., а також судового збору у сумі 865,38 грн. та витрат на ІТЗ у сумі 30,00 грн. Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_2 , який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 13.07.2020 року у справі за позовом ПАТ «МетаБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 86 537,99 грн., а також судового збору у сумі 865,38 грн. та витрат на ІТЗ у сумі 30,00 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року заяву АТ «МетаБанк» задоволено.

Визнано причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів № 2-216/10, виданих 13.07.2020 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення від 03.02.2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 86 537,99 грн, а також судового збору у розмірі 865,38 грн. та витрат на ІТЗ у сумі 30,00 грн., до виконання поважними.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 13.07.2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 86 537,99 грн., а також судового збору у сумі 865,38 грн. та витрат на ІТЗ у сумі 30,00 грн.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_2 , який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 13.07.2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 86 537,99 грн., а також судового збору у сумі 865,38 грн. та витрат на ІТЗ у сумі 30,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, боржник ОСОБА_1 через представника адвоката Черкашина І.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дослідження судом першої інстанції доказів та не наданням оцінки всім обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В апеляційній скарзі зазначено, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки встановлені законом. В свою чергу заявником не було надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуальних строків. Стягувач мав можливість належним чином користуватись своїми процесуальними правами, проте не вчиняв активних дій, направлених на отримання оригіналів виконавчих листів та пред`явлення їх на примусове виконання. Банк вперше звернувся до суду з заявою про видачу рішення суду через десять років після його ухвалення, що в свою чергу свідчить про те, що стягувач проявив безвідповідальність та займав пасивну позицію, яка не обумовлена об`єктивними перешкодами.

Представник стягувача адвокат Приставка Р.О. у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

У відзиві вказав, що отримання стягувачем оригіналів виконавчих листів після спливу строку на їх пред`явлення є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчі листи по зазначеній справі не могли бути пред`явлені до виконання у строк оскільки їх фактично не було у стягувача.

Рішення суду, що є обов`язковим до виконання на всій території України виконано не було, а поведінка боржників свідчить про спроби ухилитись від виконання обов`язків, покладених на них судовим рішенням.

Представник АТ «МетаБанк» до суду апеляційної інстанції подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника банку в іншому судовому засіданні, яке призначене на 14год 30 хвл 20.04.2021 в Господарському суді Миколаївської області.

Отже, причиною неявки представника заявника до суду апеляційної інстанції є надання переваги участі у розгляді іншої справи.

Колегія суддів вважає неявку представника АТ «МетаБанк» неповажною, заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів щодо змісту апеляційної скарги у своєму відзиві на апеляційну скаргу та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи та вирішення спору по суті.

Боржник ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на апеляційну скаргу не подала ( а.с.66-68)

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Булдигіну М.С., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2010 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Мета Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором (цивільна справа № 2-216/2010) та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 86 537,99 грн. та судові витрати.

Виконавчі листи у вказаній справі було видано 13.07.2020 за заявою стягувача АТ «МетаБанк». Строк пред`явлення виконавчих листів виданих на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2010 було встановлено до 15.02.2013.

Задовольняючи заяву АТ «МетаБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що отримання стягувачем виконавчих листів після закінчення строку для пред`явлення їх до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним виходячи з наступного.

Статтею 368 ЦПК України (в редакції чинній на час набрання рішенням суду першої інстанції законної сили), яка регламентувала звернення судових рішень до виконання, було визначено, що питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист - ч. ч. 1 та 2 приведеної статті.

Відповідно до положень ч. 1,2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 16.02.2010 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Видаючи виконавчі листи на виконання рішення, що набрало законної сили 14.02.2010 судом зазначено трирічний строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, починаючи з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили, а саме до 15.02.2013.

Встановивши строк пред`явлення виконавчого документу до виконання законодавець визначив розумний строк, достатній для звернення до органів, що здійснюють примусове виконання судових рішень, тобто строк, в межах якого може бути розпочато застосування державного примусу до особи боржника.

Як передбачено ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на час подання заяви, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Отже, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти чи є обставини, на які посилається заявник такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 759/308/13-ц.

За змістом положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, банк як на підставу пропуску строку посилався на те, що судом першої інстанції повний текст судового рішення на адресу банку не направлявся.За зверненням стягувача 13.07.2020 судом видано зазначене рішення суду та виконавчі листи щодо боржників.

Інших причин, які перешкоджали АТ «Метабанк» у період з 2010 по 2020 рр. звернутися до суду першої інстанції для отримання судового рішення та виконавчих листів, банком не зазначено.

Задовольняючи вимоги заяви суд першої інстанції виходив з того, що вказані банком причини пропуску строку є поважними.

Отже, у цьому провадженні вирішується питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа за судовим рішенням, яке набрало законної сили у 2010 році, а тому для правильного вирішення даного питання мають значення лише обставини, які об`єктивно унеможливлювали чи утруднювали пред`явлення виконавчого листа до виконавчої служби.

Європейським судом з прав людини в справі «Каракуця проти України» (18986/06 від 16.02.2017) зазначено, що сторони по справі повинні проявляти зацікавленість справою, бути обізнаним про хід розгляду спору.

ПАТ «Мета Банк», як позивач у цій справі в особі уповноважених представників не могло не знати про наявність судового провадження та наявності в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 предметом якого є стягнення боргу за кредитним договором на користь позивача.

Позивач не був позбавлений можливості цікавитись станом розгляду даної цивільної справи, міг отримати копію судового рішення чи виконавчих листів після завершення її розгляду.

Проте, тільки в липні 2020 року, зі спливом більш ніж дев`яти років після ухвалення судового рішення, позивач звернувся до суду з заявою про видачу виконавчих листів, а в подальшому, отримавши виконавчі листи, заявив клопотання про поновлення строку на їх виконання.

Вищезазначене судом першої інстанції залишено поза увагою, а також не досліджено питання належного здійснення АТ "МетаБанк" своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, враховуючи, що саме Банк є ініціатором судового провадження.

Суд першої інстанції, поновлюючи строк заявнику для пред`явлення виконавчого документу до виконання, всупереч ст. 263, 264 ЦПК України в оскаржуваній ухвалі не зазначив правового обґрунтування поважності пропуску строку, свої висновки відповідними доказами не обґрунтував, не зазначено які докази було досліджено та прийнято на підтвердження доводів заявника, враховуючи, що АТ «МетаБанк» із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання звернулось через значний проміжок часу.

При цьому, судом першої інстанції не були дослідженні матеріали цивільної справи № 2-216/2010 за позовом ПАТ «МетаБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо наявності чи відсутності в них даних про надсилання судового рішення позивачу, звернення його із заявами про отримання рішення суду та виконавчих листів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року підлягає скасуванню з направлення справи на новий розгляд питання щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання до суду першої інстанції, оскільки виконавчий лист в цьому випадку видається судом першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, а отже й питання щодо поновлення строку для його пред`явлення повинно вирішуватися цим судом.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року в цій справі скасувати, справу направити на новий розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

С.В. Маловічко