Справа № 364/139/21
Провадження № 2/364/150/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмового провадження) в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 19.02.2021 р. надійшов зазначений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на його користь завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 11 919,38 грн.

На обґрунтування заявленої позовної вимоги Позивач у позовній заяві зазначив, що ОСОБА_2 07.08.2020 р. близько 15:30 год. на дорозі вул. Шевченка в смт Володарка Київської області, поблизу домоволодіння № 40, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на задньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у користуванні ОСОБА_1 (Позивача). У подальшому, коли останній вимкнув двигун, вийшов з автомобіля, а ключі залишив у замку запалювання, ОСОБА_2 (Відповідач), скориставшись цим, пересів на водійське сидіння та, ввімкнувши двигун, вирушив на згаданому автомобілі в напрямку вул. Кооперативна в смт Володарка Київської області, чим незаконно заволодів транспортним засобом. Надалі ОСОБА_2 , керуючи цим автомобілем, та рухаючись на перехресті вул. Семена Палія та вул. Будівельна в смт Володарка Київської області, не впорався з керуванням транспортного засобу та здійснив наїзд на бетонний паркан домоволодіння № 33 по вул. Будівельна в смт Володарка Київської області, внаслідок цього автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Своїми злочинними діями Відповідач завдав Позивачеві майнову шкоду в розмірі 11 919,38 грн. (а.с. 1-2).

Після виконання вимог частин шостої, сьомої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 04.03.2021 р. відкрито провадження в справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та їх виклику у судове засідання за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), встановлено Відповідачеві 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, роз`яснено право подати у зазначений строк клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також роз`яснено визначені статтею 275 ЦПК України строки розгляду справи не пізніше 03.05.2021 р. (а.с. 15-17).

За названою статтею 275 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на це та дату відкриття судом провадження у даній цивільній справі строк її розгляду, як зазначено, спливає 03.05.2021 р.; як вбачається з матеріалів справи, жодна із сторін не заявила клопотання про розгляд справи в іншому порядку.

Відповідач, отримавши згадану ухвалу суду про відкриття провадження в справі та копії позовної заяви з додатками 11.03.2021 р., що підтверджено відомостями відстеження за трек-номером на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта» вручення рекомендованого судового відправлення (а.с. 19, 20), проте протягом встановленого судом строку відзиву на позовну заяву, а так само і клопотання про розгляд справи у судовому засіданні до суду не подав.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України, враховуючи ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі якщо за положеннями цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи й оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

З наявних письмових матеріалів справи та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що вироком Володарського районного суду Київської області від 30.11.2020 р. (справа № 364/828/20, провадження № 1-кп/364/109/20), який набрав законної сили 30.12.2020 р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, а саме: у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, за таких обставин.

Так, за названим вироком, судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 (Відповідач) 07.08.2020 р. близько 15:30 год. на дорозі вул. Шевченка, що в смт Володарка Київської області, поблизу домоволодіння № 40, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на задньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_1 (Позивача). У подальшому, коли останній вимкнув двигун, вийшов з автомобіля, а ключі залишив у замку запалювання, ОСОБА_2 (Відповідач), пересів на водійське сидіння та, ввімкнувши двигун, вирушив на згаданому автомобілі в напрямку вул. Кооперативна в смт Володарка Київської області, тим самим незаконно заволодівши транспортним засобом. Надалі ОСОБА_2 , керуючи цим автомобілем, та рухаючись на перехресті вул. Семена Палія та вул. Будівельна, що також в смт Володарка Київської області, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бетонний паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , внаслідок цього автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Як встановлено судом під час розгляду кримінального провадження, своїми злочинними діями ОСОБА_2 завдав ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 11 919,38 грн. (а.с. 6-11).

Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 82 ЦПК України).

За станом на тепер зазначена шкода добровільно Відповідачем відшкодована не була, доказів протилежного суду не надавалося.

Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з частинами першою та другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є, зокрема, втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За роз`ясненням, викладеним у пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди слід довести такі факти як: неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх цих умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди; відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди (зокрема, постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 364/1080/16-ц).

З огляду на наведене судом встановлено, що матеріальна шкода в розмірі 11 919,38 грн. заподіяна Позивачеві неправомірними діями Відповідача внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, винуватість якого у вчиненні цього правопорушення доведена згаданим вище вироком суду, тому між протиправною поведінкою Відповідача та заподіяною внаслідок його дій Позивачеві шкодою наявний причинний зв`язок.

Зважаючи на усе викладене, суд вважає, що Відповідач не відшкодував збитки, заподіяні внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, тому суд вбачає наявними передбачені законом підстави для задоволення позову.

Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина перша статті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (у даному випадку держави).

Відповідно до статей 22, 1166 ЦК України, керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 351, 352, 354, 355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у розмірі 11 919 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 38 (тридцять вісім) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Копії рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. А. Макаренко