Номер провадження: 22-ц/813/4306/21
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа Об`єднання багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59-К»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 червня 2020 року у складі судді Мирончук Н.В.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОК «МЖСТ ДОМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.03.2018 багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 було передано в управління ОСББ «Вільямса 59-К». Відповідач як власник квартири за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 31.10.2017 несвоєчасно сплачував вартість спожитих житлово-комунальних послуг, які надавав ОК «МЖСТ ДОМ», в результаті чого у нього виникла заборгованість за період з 31.10.2017 по 30.03.2018 в загальному розмірі 13006 грн. 50 коп., з яких: за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 28.02.2018 по 30.03.2018 у розмірі 2 592 грн. 96 коп.; за послуги з опалення за період з 31.10.2017 по 30.03.2018 у розмірі 5 205 грн. 30 коп.; за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 02.04.2018 у розмірі 3 681 грн. 22 коп., інфляційні витрати у розмірі 1 197 грн. 13 коп.; 3 % річних, нараховані на суму заборгованості у розмірі 329 грн. 89 коп.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 червня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 13006 грн. 50 коп.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішенням господарського суду Одеської області від 03.04.2017 у справі №916/3484/16, яке набрало законної сили 27.06.2017, зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати ОСББ «Вільямса 59-К» в управління (на баланс) багатоквартирний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 разом з документацією, в тому числі щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом. Таким чином, відповідач сплатив вже стягнуту за оскаржуваним рішенням суму через касу діючого ОСББ.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Матеріали справи свідчать, що ОК «МЖСТ ДОМ» за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також витягу із статуту ОК «МЖСТ ДОМ».

ОК «МЖСТ ДОМ» забезпечував надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.04.2017 зобов`язано ОК "МЖСТ ДОМ" передати в управління (на баланс) ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д" багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , разом з документацію.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 рішення господарського суду Одеської області від 03.04.2017 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2017 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 залишено без змін.

Відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини в управління від 30.03.2018, багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 було передано з балансу ОК "МЖСТ ДОМ" на баланс ОСББ "Вільямса 59-Д".

Отже, в період до передачі з балансу ОК "МЖСТ ДОМ" на баланс ОСББ "Вільямса 59-Д" багатоквартирного будинку, тобто до 30.03.2018, вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК "МЖСТ ДОМ", а тому оплата житлово-комунальних послуг повинна була проводитись саме ОК "МЖСТ ДОМ".

Докази на підтвердження того, що надання послуг до березня 2018 року включно здійснювалось іншим суб`єктом учасниками провадження до суду не надавались, в зв`язку з чим відповідні доводи відповідача не приймаються до уваги апеляційний судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Зі змісту норм ст. ст. 20, 21 зазначеного Закону, споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

В постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі N 6-59цс13, зазначено, що п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2001 N 1875-IV передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як зазначив КЦС ВС в постанові від 13.11.2019 у справі N686/14833/15 відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як зазначив ВСУ, зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондується право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Відповідно до положень викладених у пункті 10 ч. 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 не сплачував вартість спожитих житлово-комунальних послуг, які надавав на той час ОК «МЖСТ ДОМ», в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 13 006 грн. 50 коп., з яких: за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 28.02.2018 по 30.03.2018 у розмірі 2 592 грн. 96 коп.; за послуги з опалення за період з 31.10.2017 по 30.03.2018 у розмірі 5 205 грн. 30 коп.; за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 02.04.2018 у розмірі 3 681 грн. 22 коп., інфляційні витрати у розмірі 1 197 грн. 13 коп.; 3 % річних, нараховані на суму заборгованості у розмірі 329 грн. 89 коп.

Отже, враховуючи, що після набрання законної сили рішення господарського суду Одеської області, а саме з 26.10.2017 та до складення 30.03.2018 актів прийому-передачі житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК «МЖСТ ДОМ», оплата наданих комунальних послуг за період з 31.10.2017 по 30.03.2018 та наданих послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 28.02.2018 по 30.03.2018 повинна здійснюватися на рахунок позивача.

Додана відповідачем до матеріалів справи довідка, від 10.08.2020 видана ОСББ «Вільямса 59-К» свідчить про те, що у відповідача відсутня заборгованість перед ОСББ «Вільямса 59-К», а здійснена ним оплата за житлово-комунальні послуги у розмірі 7 798,30 грн. зарахована в рахунок поточної заборгованості за послуги та в рахунок оплати за надання послуг майбутніх періодів, які наразі надає ОСББ «Вільямса 59-К».

Проте, доказів того, що відповідачем плачена заборгованість за надані ОК «МЖСТ ДОМ» послуги, що надавалися з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 28.02.2018 по 30.03.2018 та послуги з опалення, водопостачання та водовідведення за період з 31.10.2017 по 30.03.2018 матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки судом повно та всебічно досліджені всі наявні в матеріалах справи докази на підтвердження позовних вимог, а саме те, що відповідач не повному обсязі сплачував надані позивачем і спожиті відповідачем комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з опалення, постачання холодної та гарячої води.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: