Єдиний унікальний номер: 448/1139/20
Провадження № 2/448/93/21
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
19.03.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що із відповідачем ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказує, що діти проживають разом з нею, позивачкою, перебувають на її вихованні та утриманні, так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Зазначає, що їхня дочка ОСОБА_5 вже досягнула повноліття, однак продовжує навчання, у зв`язку з чим також потребує матеріальної допомоги.
Стверджує, що відповідач ОСОБА_2 працює на різних роботах, регулярно їздить на заробітки за кордон та має високий заробіток. Зароблені грошові кошти відповідач ОСОБА_2 витрачає виключно на власні потреби.
Вважає, що відповідач ОСОБА_2 має можливість утримувати дітей, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в наступному розмірі: на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - в розмірі 2500 грн. але не менше мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття; на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, - в розмірі по 2500 грн. щомісячно до закінчення нею навчання у вказаному навчальному закладі і до досягнення 23 років.
Ухвалою судді від 10.11.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, натомість подала письмову заяву, в якій зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить здійснювати розгляд даної цивільної справи у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, натомість подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, зокрема погоджується сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - в розмірі 2500 грн. щомісячно, розгляд даної справи просить здійснювати у його відсутності.
Дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Від подружнього життя в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти сторін проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивачкою по справі. Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо.
Дочка сторін - ОСОБА_3 досягнула повноліття та на даний час навчається у Комунальному закладі Львівської обласної ради Львівський медичний фаховий коледж післядипломної освіти, на ІІІ курсі, спеціальність 226 Фармація, промислова фармація, така навчається на контрактній основі, стипендією не забезпечується.
Відповідач ОСОБА_2 офіційно ніде не працевлаштований, однак має нерегулярний мінливий дохід.
Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: копією свідоцтва про одруження між сторонами серії НОМЕР_1 ; копією свідоцтва про народження дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією свідоцтва про народження дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копіями паспортів сторін по справі; довідкою з Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський медичний фаховий коледж післядипломної освіти №247 від 24.09.2020р., з якої відомо, що ОСОБА_6 навчається у Львівському медичному фаховому коледжі післядипломної освіти на ІІІ курсі, на контрактній основі, стипендією не забезпечується; іншими матеріалами справи.
З приводу позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що дитина сторін - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивачкою по справі, та перебуває на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021р. по 30.06.2021 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1921 грн., з 01.07.2021р. 2013 грн., а з 01.12.2021р. 2100 грн. Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно становить: з 01.01.2021р. 2395 грн., з 01.07.2021р. 2510 грн., а з 01.12.2021р. 2618 грн.
Стягнення з особи аліментів на утримання дитини у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.
Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.
Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Судом враховано матеріальне становище сторін, стан здоров`я та матеріальний стан дитини, ті обставини, що дитина сторін син ОСОБА_7 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 , остання несе витрати по утриманню дитини, забезпечує її лікуванням в разі потреби, займається її вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, а відповідач ОСОБА_2 ухиляється від утримання дитини, а також те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, не має на утриманні інших дітей та такий визнав даний позов в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 2500 грн. щомісячно. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дитини.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.
Суд не вбачає підстав для визначення аліментів у розмірі «не менше мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» (як зазначено у позовних вимогах), тобто для присудження мінімального рекомендованого розміру аліментів з тих підстав, що позивакою ОСОБА_1 не доведено достатності заробітку (доходу) платника аліментів у відповідності до вимог абз.3 ч.2 ст.182 СК України.
На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, а також беручи до уваги предмет позову, визначений як стягнення аліментів у конкретній твердій грошовій сумі, аліменти у твердій грошовій сумі 2500 грн. на дитину протягом достатньо тривалого часу забезпечуватимуть грошове утримання в розмірі, який буде близьким до розміру відповідного прожиткового мінімуму, тож враховуватиме й позицію відповідача в справі, який фактично не заперечував підставності заявленого до нього позову про стягнення аліментів в частині стягнення таких на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 .
Такі аліменти узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини, покриватимуть суттєву частину витрат на дитину і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено. Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.
З приводу позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд приходить до наступного висновку.
Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Повнолітня ОСОБА_6 продовжує навчання у Комунальному закладі Львівської обласної ради Львівський медичний фаховий коледж післядипломної освіти на ІІІ курсі, спеціальність 226 Фармація, промислова фармація, така навчається на контрактній основі, стипендією не забезпечується. Зазначене підтверджується довідкою з вказаного навчального закладу №247 від 24.09.2020р.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх сина, дочки регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200,201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з роз`ясненнями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Зважаючи на те, що ОСОБА_6 досягнула повноліття, однак продовжує навчання на контрактній основі, стипендією не забезпечується, вона є такою, що не може в повній мірі себе матеріально забезпечувати, відтак потребує матеріальної допомоги батьків, як матері так і батька, оскільки самій матері матеріально утримувати дочку є непосильно.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан дитини; майновий стан обох сторін; що відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровим, працездатним; останній не надав суду доказів на підтвердження необхідності звільнення його від сплати аліментів на дитину, яка продовжує навчання, а також те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків та інтереси їхньої дитини будуть у такий спосіб захищені.
Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд звертає увагу на те, що позивачка ОСОБА_1 не навела належних доказів необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 у визначеному нею розмірі (в розмірі 2500 грн. щомісячно).
Підсумовуючи, зокрема беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, керуючись принципом розумності і справедливості, визначаючи розмір коштів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 , яка продовжує навчання, суд вважає, що такий слід визначити у розмірі 1200 грн., оскільки, на думку суду, аліменти в такому розмірі зможуть забезпечити мінімальні потреби дочки сторін у зв`язку з навчанням.
Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволені частково (на 74%), то на підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 622,19 грн. (840,80 грн.*74%).
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму,починаючи з 29.09.2020 року до закінчення ОСОБА_3 навчання у Комунальному закладі Львівської обласної ради Львівському медичному фаховому коледжі післядипломної освіти, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 622 (шістсот двадцять дві) гривні 19 коп. судового збору в дохід держави.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , уродженка, проживає та зареєстрована за адресою: с.Шегині Яворівського району Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , уродженець с.Соколя Мостиського району Львівської області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Кічак