Справа № 689/1871/20
РІШЕННЯ

Іменем України

29.04.2021 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчик О.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Фурман Н.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в якому просить визначити їй частку в розмірі 1/3 домоволодіння, яке складається з житлового будинку, загальною площею 47,3 кв.м, сараю та погреба, за адресою АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/3 його частину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказала, що станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_5 голова двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її син - ОСОБА_2 та внучка ОСОБА_6 . На день смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 проживала разом з нею та була зареєстрована у даному будинку. Тому після смерті матері вона успадкувала 1/3 частки майна колгоспного двору.

Згідно відповіді нотаріуса від 18.09.2020 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки домоволодіння належить до майна колгоспного двору, у зв`язку з чим для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить роглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечує та просить позов задовільнити.

Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого являлась ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на 15 квітня 1991 року в погосподарському номері за адресою: АДРЕСА_1 до складу членів двору входили: ОСОБА_5 голова двору, ОСОБА_2 син та ОСОБА_6 - внучка. На день смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) позивач ОСОБА_1 була зареєстрована та постійно проживала разом з нею.

Дані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про право особисто власності на житловий будинок від 15.08.1990 року, довідкою КП «Ярмолинецьке БТІ» № 315 від 26.03.2018 р., довідкою Томашівської сільської ради № 666 від 01.09.2020 року та довідкою Томашівської сільської ради № 331 від 28.03.2018 року.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність", застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Тобто, в разі віднесення господарства до колгоспного двору кожен його член має право на частину майна двору в рівних частках.

Враховуючи викладені норми закону та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 станом на 15.04.1991 року належала 1/3 частина будинковолодіння.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216ЦК України передбачено, що cпадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні застосовуються з 1 липня 1990 року.

Позивач є спадкоємцем майна ОСОБА_5 за заповітом, є такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується заповітом ОСОБА_5 від 25.01.2010 року, посвідченим секретарем Томашівської сільської ради, довідкою Томашівської сільської ради № 331 від 28.03.2018 року та Інформаційною довідкою з Спадкого реєстру № 63339716 від 28.01.2021 року.

Згідно відповіді нотаріуса № 202/01-16 від 18.09.2020 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки домоволодіння належить до майна колгоспного двору.

Таким чином, після смерті матері ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 успадкувала 1/3 частки майна колгоспного двору, яка належала матері за життя, однак, не оформила це право.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

За заявою позивача судові витрати з відповідачів не стягуються.

На підставі п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, ст.ст. 16,328,1218,1261,1268,1269,1270 ЦК України, ст.ст. 2,10,13,81,89,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.04.2021 року.

Суддя Шевчик О.М.