Справа №: 653/802/21
Провадження № 2-з/653/7/21
У Х В А Л А

іменем України

23 квітня 2021 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Ковальчук Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, приватний нотаріус Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Кравцов К.О., про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними та визнання права власності,

встановила:

В березні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, приватний нотаріус Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Кравцов К.О., в якому просить:

визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як об`єкт спільної сумісної власності подружжя право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 3,300 га, розташованої на території Щасливцевської сільської ради (за межами АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:003:0652;

визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.07.2018 року, видане приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Кравцовим К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1192 на ім`я ОСОБА_1 , спадкоємиці померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , встановивши, що розмір частки за законом у спадковому майні складає 1/6 земельної ділянки, площею 3,300 га, розташованої на території Щасливцевської сільської ради (за межами АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:003:0652. Цільове призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, а не 1/3 частина цієї земельної ділянки, як зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом;

визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.07.2018 року, видане приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Кравцовим К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1195 на ім`я ОСОБА_4 , спадкоємиці померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , встановивши, що розмір частки за законом у спадковому майні складає 1/6 земельної ділянки, площею 3,300 га, розташованої на території Щасливцевської сільської ради (за межами АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:003:0652. Цільове призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, а не 1/3 частина цієї земельної ділянки, як зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом;

визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.07.2018 року, видане приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Кравцовим К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1198 на ім`я ОСОБА_3 , спадкоємцю померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , встановивши, що розмір частки за законом у спадковому майні складає 1/6 земельної ділянки, площею 3,300 га, розташованої на території Щасливцевської сільської ради (за межами АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:003:0652. Цільове призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, а не 1/3 частина цієї земельної ділянки, як зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом.

Разом з позовом до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить забезпечити позов у вигляді накладення арешту на земельну ділянку, площею 3,300 га, розташовану на території Щасливцевської сільської ради (за межами АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:003:0652.

На обґрунтування заяви посилається на те, що на сьогоднішній день відповідачі є власниками частини вказаного нерухомого майна і на власний розсуд можуть розпоряджатися землею, а тому у випадку задоволення судом позову про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними та визнання права власності, можуть здійснити відчуження або інші дії щодо спірного майна. Таким чином, видані відповідачам свідоцтва можуть слугувати підставою для реалізації зазначеного майна на користь третіх осіб, що може вплинути на майнові права позивачки у разі задоволення її позову.

Перевіривши обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд не знайшов підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України. За змістом п. 1 ч. 1 цієї статті одним з видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Обов`язок доведення обставин, які б указували на необхідність вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до положень статті 81 ЦПК України, а оцінка доказів, наданих позивачем, є компетенцією суду.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй постанові від 19 березня 2021 року, справа № 766/10831/20 (провадження № 61-1122св21).

Обґрунтовуючи підстави для забезпечення позову, ОСОБА_2 вказує на те, що на сьогоднішній день відповідачі є власниками частини вищевказаного нерухомого майна і на власний розсуд можуть розпоряджатися землею, а тому у випадку задоволення судом позову можуть здійснити відчуження або інші дії щодо спірного майна. Однак, не надав доказів наявності у відповідачів намірів відчужити вказану земельну ділянку або чинити перешкоди у виконанні рішення суду. Посилання у заяві на можливість відчуження цієї земельної ділянки або вчинення інших дій щодо спірного майна без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Наведені висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 761/39201/18.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом не встановлено достатніх підстав для забезпечення позову.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 260 - 261, 353 ЦПК України,

ухвалила:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 3,300 га, розташованої на території Щасливцевської сільської ради (за межами АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:003:0652.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук