Ухвала

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 703/678/20

провадження № 61-6776ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 та її адвоката Боряк Галини Юріївни на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року в справі за позовом керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі навчально-виховного комплексу «Ліцей - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області та управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року виконувач обов`язків керівника Смілянської місцевої прокуратури звернувся в суд з вищезазначеним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь НВК «Ліцей - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області завдану внаслідок незаконного звільнення працівника шкоду в сумі 57 388,76 грн та судовий збір в сумі 2 102,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2019 року у справі № 703/1461/18, залишеним в силі постановою Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року, позов ОСОБА_2 до НВК «Ліцей - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора НВК «Ліцей - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області № 23 від 22 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, поновлено останню на посаді двірника НВК «Ліцей - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області, стягнуто з НВК «Ліцей - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 57 388,76 грн.

Незаконне звільнення ОСОБА_2 відбулось на підставі наказу директора ліцею ОСОБА_1 , однак в порушення інтересів держави НВК «Ліцей - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області самостійно з позовом та регресною вимогою до відповідача не звертався та у даному випадку, правом підпису такого акту наділений саме директор навчального закладу, який може бути зацікавлений у розгляді справи.

Таким чином, невжиття компетентними органами дій, спрямованих на захист інтересів держави щодо відшкодування шкоди, завданої діями відповідачки, що полягали у незаконному звільненні працівника, послугувало підставою для звернення саме прокурора з приведеним позовом.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року позовні вимоги виконувача обов`язків керівника Смілянської місцевої прокуратури задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НВК «Ліцей - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області завдану внаслідок незаконного звільнення працівника шкоду в сумі 57 388,76 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року залишено без змін.

21 квітня 2021 року ОСОБА_1 та її адвокат Боряк Г. Ю. звернулися через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційними скаргами на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від

18 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від

17 березня 2021року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 57 388,76 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,

є малозначною в силу закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційні скарги заявників та додані до них матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Зазначення у постанові Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявниками подано касаційні скарги на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягають окремому розгляду клопотання заявників про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою

статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та її адвоката Боряк Галини Юріївни на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року в справі за позовом керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі навчально-виховного комплексу «Ліцей - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Лідер» Смілянської міської ради Черкаської області та управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун