29 квітня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Джос І.Ю.,
справа № 333/4155/20
провадження № 2/333/313/21
учасники справи:
представник позивача - адвокат Кравець Олександр Олександрович
відповідач - ОСОБА_2
третя особа- Комунарський районний у м. Запоріжжі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південо - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про визнання батьківсьва, -
Короткий зміст позовних вимог
03.08.2020 року ОСОБА_1 вернувся до суду із вище вказаним позовом, в якому зазначає, що він та ОСОБА_2 протягом певного часу проживали однією сім`єю, вели спільний побут, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах.
Шлюб у встановленому законом порядку сторонами не укладався та не реєструвався.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - ОСОБА_3 .
Позивач зазначив про те, що йому відомо про те, що у свідоцтві про народження запис в графі «Батько» був зазначений зі слів матері дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Вказана інформація ОСОБА_1 була повідомлена ОСОБА_2 .
Позивач з посиланням на обставини викладені у позовній заяві та вимоги діючого законодавства просить суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, вказавши відомості про батька дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 .
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2020 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2020 року призначено справу до судового розгляду по суті на 03 лютого 2021 року на 14 годину 00 хвилин.
У судове засідання позивач та його представник, повідомлені своєчасно та належним чином, не прибули, до суду подали заяву про розгляд справи без їх участі в якій вказали, що на задоволенні заявленого позову наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач, повідомлена своєчасно та належним, чином у судове засідання на 03 лютого 2021 року, 17 лютого 2021 року, 23 березня 2021 року та на 29 квітня 2021 року не прибула, причини її неявки суду не відомі.
Третя особа, повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання свого представника не направила, причини його неявки суду не відомі.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву,що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, то суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Установлені судом фактичні обставини у справі та позиція суду та нормативно - правове обґрунтування
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 протягом певного часу проживали однією сім`єю, вели спільний побут, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах.
Вказана обставина ОСОБА_2 не спростована у встановленому законом порядку.
Шлюб у встановленому законом порядку сторонами не укладався та не реєструвався.
ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що у свідоцтві про народження запис в графі «Батько» був зазначений зі слів матері дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_3 , проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні та вихованні.
Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видає нове свідоцтво про народження.
Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Як вже зазначалось, запис в графі «Батько» був зазначений зі слів матері дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, ОСОБА_1 під час розгляду справи було доведено за допомогою належних та допустимих доказів ту обставину, що він є біологічним батьком ОСОБА_3 .
Згідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Згідно з п. 5 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів; Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов до висновку про задоволення вимог в частині визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини про батька.
На підставі ст.126, 128, 135, 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 279, 353, 355 ЦПК України, суд-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунарський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, вказавши відомості про батька дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати у вигляді суми судового збору 840 гривень 80 копійок.
Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку в Запорізький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення суду залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено та підписано 30 квітня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва