Справа № 577/325/21
Провадження № 2/577/390/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Кузнєцової Л.В.,

представників Губенко В.А.,

Чендакової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 , відповідач) заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 26.09.2012 року, яка станом на 30.11.2020 року становить 108 464,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує зобов`язання по договору про надання банківських послуг (далі кредитний договір) №б/н від 26.09.2012 року, не погашає заборгованість по кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 108 464,20 грн., з яких: 94 683,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 781,14 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, що є порушенням прав та інтересів позивача. Тому прохає стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 108 464,06 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, подавши клопотання про слухання справи без його участі та попередньо надавши суду письмове пояснення, в якому зазначив, що у ОСОБА_1 є перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконане зобов`язання щодо погашення за договором кредиту, який належним чином був складений, відповідає вимогам законодавства України і, відповідно, повинен виконуватися відповідачем. Щодо твердження ОСОБА_1 з приводу зняття з карткового рахунку грошових коштів шляхом шахрайських дій, позивач зазначив, що відповідачем порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, за якими вона зобов`язалася, що у разі проведення незаконних операцій з компонентами платіжних систем, негайно надати заяву банку про постановлення карти в стоп-лист платіжної системи. Посилання ОСОБА_1 щодо заволодіння коштами було здійснено шахрайським шляхом, вважає необґрунтованим, оскільки кожна операція забезпечена авторизацією та ОТР-паролі для входу в комплекси і підтвердження платежів надсилалися на її номер мобільного телефону та доступні були лише їй.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що проживає в м. Конотопі і як вбачається з розрахунків весь час користувалася карткою в межах Сумської та Чернігівської області. Проте, після несанкціонованого доступу до карткового рахунку через Інтернет зафіксовано зняття кредитних коштів, на які в подальшому було здійснено відповідні нарахування саме в Дніпропетровській області. Звернула увагу суду на те, що вона відразу повідомила Банк про несанкціоноване списання грошових коштів з її рахунку та звернулася до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з картковим рахунком, тобто виконала свої обов`язки як користувач картки. Зауважила, що жодних операцій з карткою Універсальна не проводила, картки не втрачала, пін-код не змінювала, третім особам не повідомляла та не передавала жодної інформації, що стосується банківських карт. При цьому, не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з неї заборгованості в сумі 169,48 грн.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог, подали до суду письмове заперечення та вказали, що дійсно відповідач, 26.09.2012 року підписала анкету - заяву б/н «о присоединении к условиям и правилам предоставления банковских услуг». Всі зобов`язання перед банком щодо погашення заборгованості за вказаним договором, відповідачем були виконані. Кредитний ліміт з 26.05.2016 року був встановлений в розмірі 2 000 грн., за згодою з відповідачем. Проте, з 05.02.2020 року банком безпідставно збільшено кредитний ліміт до 20 000 грн., 01.07.2020 року кредитний ліміт встановлено 0.00 грн. З приводу збільшення кредитного ліміту, вона не зверталася до банку, в зв`язку з чим, вважають, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» порушені договірні зобов`язання. 05.02.2020 року її борг перед Банком складав 169,48 грн. Також зазначили, що з 15.02.2020 року невідомі особи, шляхом шахрайських дій, зняли з вказаного кредитного рахунку грошові кошти, з приводу чого з Конотопським РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000206 за ч. 1 ст. 185 КК України, в якому з 18.02.2020 року ОСОБА_1 визнано потерпілою.

Вислухавши відповідача та її представників, врахувавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа, зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом, 26.09.2012 року ОСОБА_1 , ознайомившись із Умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого являється АТ КБ «ПриватБанк» та склавши заяву, надала згоду, що заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами Банку» складають договір, укладений між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до умов якого, отримала кредит, який в подальшому збільшився до 20 000 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 14,15,16). Строк дії платіжної картки закінчується у березні 2021 року (а.с.13).

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг і підпорядковуються ЗУ «Про захист прав споживачів» в редакції ст.11 закону, яка діяла на момент підписання анкети-заяви.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч.4ст.42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Умови та правила відповідачем не підписані, редакція таких умов прямо не передбачена в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття Відповідачем запропонованих йому правил та умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (а.с.а.с.16).

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду зазначила: оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26 вересня 2012 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно укладеного договору відповідач взяла на себе зобов`язання своєчасно та у повному обсязі здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами.

Своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 не порушувала, що підтверджується наданими позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 26.09.2012 року, а саме, як зазначили представники відповідача у судовому засіданні та вбачається в наданому розрахунку, починаючи з 15.04.2013 року до 07.02.2020 року, відповідачка користувалася кредитними коштами, сплачувала заборгованість за кредитом та відсотки за його користування та інші платежі. (а.с. 6-11).

Також, із поданого розрахунку вбачається, що починаючи з 14.02.2020 року з рахунку зафіксовано зняття кредитних коштів, на які в подальшому було здійснено відповідні нарахування.

Факт списання коштів 14.02.2020 року з кредитного рахунку ОСОБА_1 також підтверджується наданою позивачем випискою по особовому рахунку останньої (а.с. 6-12).

Так, ОСОБА_1 19.02.2020 року після першого несанкціонованого списання коштів з її рахунку про даний факт повідомила банк, звернувшись в письмовому порядку про вчинення шахрайських дій, зазначаючи про те, що 15.02.2020 року вона зверталася до відділення Банку в м. Конотоп і заблокувала картку Універсальна та повідомила працівників Банку про те, що нею подано заяву до Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області, а по даному факту порушено кримінальне провадження з внесенням відомостей до ЄРДР. З урахуванням вказаних обставин просила припинити нарахування відсотків, однак Банком було проігноровано її повідомлення (а.с. 72-73,74).

В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово, а саме 10.04.2020 року, 05.05.2020 року, 17.11.2020 року зверталася до керівника АТ КБ «Приватбанк» з повідомленням про те, що жодних операцій з кредитування по карті Універсальна вона не здійснювала, а по вказаному факту порушено кримінальне провадження. Проте, Банк не відреагував на вказані звернення ОСОБА_1 (а.с.76-81).

Крім того, на адресу Банку направлялися адвокатські запити від 27.11.2020 року та 27.01.2021 року, в яких ставилося питання про повідомлення балансу картки для виплат та Універсальна на ім`я ОСОБА_1 з зазначенням дати та часу їх блокування (а.с. 82-85).

В свою чергу, 07.12.2020 року ОСОБА_1 після подальшого несанкціонованого списання коштів з її рахунку про даний факт повідомила банк, звернувшись безпосередньо у відділення -АТ КБ «Приватбанк» м.Конотоп, по вул. Шевченко, 37 м. Конотоп, з вимогою вчинення дій щодо блокування операцій по картці.

Згідно витягу з ЄРДР ОСОБА_1 звернулася до Конотопського ВП ГУНП із заявою щодо вчинення шахрайських дій, яка 18.02.2020 року внесена до ЄРДР за № 80000206 та розпочато досудове розслідування (а.с. 87).

Пунктом 6.6 Правил користування платіжною картою передбачено, що у випадку виявлення факту несанкціонованого доступу до карткового рахунку через Інтернет, клієнт повинен подати заяву в банк з приводу вказаного питання. Банк в свою чергу представляє інтереси клієнта в міжнародній платіжній системі з питань повернення несанкціонованого списання суми.

Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБ України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Пунктом 3.1.3. Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Положенням ст.ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 виконала свої обов`язки перед банком щодо погашення заборгованості за договором кредиту, відповідно до умов договору, повідомила банк про несанкціоноване списання грошових коштів з її рахунку та звернулася до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з картковим рахунком. У свою чергу, позивачем не надано належних доказів, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71 цс 15, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні вказаних норм права, а саме, відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Водночас, суд при вирішенні позовних вимог, приймає до уваги ту обставину, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з неї заборгованості в сумі 169,48 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Постановою Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71 цс 15, ст. ст. 11, 60, 509, 526, 1054, 1073 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 13, 14, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» 169 (сто шістдесят дев`ять) грн. 48 коп. заборгованості за кредитним договором та 3 (три) грн. 28 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» ((01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення виготовлений 30 квітня 2021 року

Суддя Рідзевська І. О.