Справа № 219/1898/21
Провадження № 2-н/219/451/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за комунальні послуги за період з 01.10.2018 року по 01.02.2021 року,

встановив:

заявник Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за комунальні послуги за період з 01.10.2018 року по 01.02.2021 року в сумі 15 657,67 грн., інфляційних збитків в сумі 1 169,37 грн., 3% річних в сумі 494,27 грн., судовий збір в розмірі 227 грн.

Відповідно до ч.5 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч.5 ст. 165 ЦПК України судом були надіслані запити до відповідного органу реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржників.

Відповідно до довідки начальника відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради про надання відомостей про реєстрацію місця проживання фізичних осіб, повідомлено, що за даними картотеки відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 30.07.2013 року по теперішній час.

Разом з тим, заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за комунальні послуги щодо обслуговування майна квартири АДРЕСА_2 .

Так, матеріали справи містять договір купівлі продажу квартири від 13 березня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А., та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно яких ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Натомість суд зазначає наступне.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення. Майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Зміст частини першої статті 30 ЦПК України вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами ЦПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Суд вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині першій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до цього спору, предметом якого є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини першої статті 30 ЦПК України.

На підставі викладеного суд, відповідно до положень ст.165 ЦПК України, вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.165, 166 ЦПК України, суд

ухвалив:

у видачі судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за комунальні послуги за період з 01.10.2018 року по 01.02.2021 року, судовий збір в розмірі 227 грн. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя О.М. Лапченко