Справа № 727/9510/20
Провадження № 2/727/440/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Алієв А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третіми особами без самостійних вимог на стороні відповідача виступають ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де третіми особами без самостійних вимог на стороні відповідача виступають ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення до відповідача ОСОБА_2 .

Посилається на те, що він є власником 1/2 частки в квартирі, розташованій в АДРЕСА_1 . Іншими співвласником у вказаній квартирі являється неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах неповнолітньої доньки.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру, вказана квартира розташована на 1 поверсі будинку АДРЕСА_1 , та складається з 3-х кімнат житловою площею 38,30 кв.м., загальною площею 65,3 кв.м.

Вказує, що спільна часткова власність - це власність двох або більше осіб на один об`єкт з визначенням часток кожного зі співвласників. Частка кожного визначається як ідеальна - тобто без фактичного встановлення в натурі. В даному випадку кожному із співвласників належить по 1/2 квартири. Фактично частки кожного співвласника у вказаній квартирі не виділені, а з представниками неповнолітньої власниці ОСОБА_5 , неможливо домовитися про порядок та спосіб користування спільним житлом.

Посилається на те, що на початку 2020 року ОСОБА_3 почав вимагати від позивача передати йому право власності на належну йому 1/2 частку у вказаній квартирі. Позивач відмовився виконати його вимоги та запропонував продати разом квартиру та порівну розділити отримані гроші, на що ОСОБА_3 відмовився та повідомив, що він влаштує перешкоди в доступі позивача до вказаної квартири.

Позивач посилається на те, що в кінці 2019 року ОСОБА_3 , у відсутність позивача та без його згоди, без оформлення відповідного договору оренди та його реєстрації, поселив у спірній квартирі невідому особу, яка назвалася ОСОБА_2 . На вимоги позивача покинути вказану квартиру, оскільки він дозволу на її вселення та проживання не давав, остання заявила що поселилася за згодою ОСОБА_3 та буде проживати тут скільки їй буде потрібно. На заперечення позивача - ОСОБА_3 щодо перебування та проживання в квартирі сторонньої особи останній не реагував. При цьому, жодних документів, в тому числі відповідним чином посвідчених договорів оренди, ОСОБА_2 позивачу не надала.

Зазначає, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, неповнолітня ОСОБА_5 , співвласниця кв. АДРЕСА_1 , зареєстрована за вказаною адресою разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , однак вони фактично проживають за адресою: АДРЕСА_4 .

Вважає, що відповідачка ОСОБА_2 могла вселитися в спірну квартиру тільки за вказівкою ОСОБА_3 та його дружини. Відповідно до довідки №27/М/24-13-33-06, наданої ДПІ в м.Чернівці, вбачається, що за результатами проведеної роботи та наданих пояснень, у ОСОБА_3 встановлено проживання в квартирі квартирантів. Цим квартирантом, як вважає позивач, являється відповідач ОСОБА_2 .

З відповіді Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, №5856/123/40 від 14.08.2020 року, звернення позивача про те, що гр-ка ОСОБА_2 не надає йому доступу до квартири та погрожує, зареєстровано в журналі єдиного обліку вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Шевченківського ВП 18.07.2020 року за ЄС №15635 та по них проведено перевірку.

Також, згідно відповіді Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області №11531/123/40/2019, наданій сусідці позивача - ОСОБА_8 , проживаючій АДРЕСА_5 , вбачається, що вона зверталася з заявою щодо порушення кримінального провадження щодо ОСОБА_2 . Звернення зареєстровано за №27914 від18.12.2019 року.

Вказує, що після незаконного, на його думку, вселення в спірну квартиру ОСОБА_2 стала поводити себе як власник житла. Остання блокувала позивачу вхід в квартиру, в результаті чого він був змушений неодноразово викликати працівників поліції, щоб припинити хуліганські дії. Також, відповідач систематично приводила в квартиру сторонніх осіб, з якими зловживала спиртними напоями в результаті чого виникали конфлікти, бійки, пошкоджувалося скло в дверях, вибивалися вікна. Позивач повторно викликав поліцію, однак дієвих мір впливу на ОСОБА_2 поліція не приймала.

Стверджує, що внаслідок протиправної поведінки гр.-ки ОСОБА_2. створена обстановка яка унеможливлює нормальне проживання позивача у вказаній спірній квартирі. Постійні скандали, які влаштовує відповідачка ОСОБА_2 , унеможливлюють будь-яке порозуміння з нею та нормалізацію стосунків. Вказує, що ОСОБА_2 знищує та викидає через вікно його посуд, систематично приводить різних чоловіків, з якими зловживає спиртними напоями після чого між ними виникають бійки, в результаті чого пошкоджується майно квартири та особисте майно позивача. Його неодноразові звернення як до працівників поліції, так і до ОСОБА_3 з вимогою припинити такі противоправні дії ОСОБА_2. результатів також не дали.

Вказує, що в результаті такої поведінки ОСОБА_2. та ОСОБА_3 , позивач з передінфарктним станом був госпіталізований в кардіологічне відділення №2 з 03.06.2020 року по 09.07.2020 року по вул.Героїв Майдану, де йому провели операції з установки стентів.

Позивач та його дружина неодноразово зверталися в Шевченківський ВП ГУНП в Чернівецькій області з заявами про внесення в ЄРДР їх заяв та притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2. , яка погрожувала позивачу та дружині вбивством та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, однак остаточні результати таких звернень відсутні.

На основі викладеного, позивач просить суд винести рішення про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання їй іншого житла.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник спрямував до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про поважність причини неявки суд не повідомила, будучи неодноразово повідомленою судом про дату час та місце розгляду справи судом, письмового відзиву на позов від неї до суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення.

Треті особи по справі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про поважність причини неявки суд не повідомили, будучи повідомленими судом про дату час та місце розгляду справи судом, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири, розташованої в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №200040049 від 12.02.2020 року (а.с.14). Іншим співвласником 1/2 вказаної квартири являється неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька третіх осіб по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру (а.с.15), вказана квартира розташована на 1 поверсі будинку АДРЕСА_1 , та складається з 3 кімнат житловою площею 38,30 кв.м., загальною площею 65,30 кв.м.

Також, як вбачається з копії довідки ПП «Ремжитлосервіс» від 22.08.2019 року (а.с.16), ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_5 , зареєстровані за адресою по АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у кв. АДРЕСА_1 (а.с.17).

Як вбачається з листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 12.09.2019 року (а.с.29), Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області встановлено факт проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 квартирантів, які є знайомими власника ОСОБА_3 та проживають там на безоплатній основі.

Також, факт проживання ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації встановлено комісією ПП «Ремжитлосервіс», що підтверджується актом №57 від 12.03.2021 року (а.с.120).

З відповіді Шевченківського ВП ЧернівецькогоВП ГУНП в Чернівецькій області, №5856/123/40 від 14.08.2020 року, вбачається, що звернення позивача про те, що гр. ОСОБА_2 не надає йому доступу до квартири та погрожує, зареєстровано в журналі єдиного обліку вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Шевченківського ВП 18.07.2020 року за ЄС №15635 та по них проведено перевірку (а.с.28). За результатами проведеної перевірки Шевченківським відділенням поліції прийнято рішення про припинення розгляду даного звернення та рекомендовано позивачу звернутись в Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Відповідно до ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Встановлено ст.64 ч.2 ЖК Української РСР, що до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що відповідачка не є членом сім`ї співвласників спірного житла.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно зі ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст.319 ч.1, 2 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

.Згідно частин 1, 2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав, про що зазначено в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16 Верховного Суду України.

При цьому, судом встановлено, що позивачу чиняться перешкоди з боку відповідачки в користуванні його власністю, - а саме квартирою кв. АДРЕСА_1 .

Стосовно співвласника спірного житла, то первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість яка в даному випадку не досягнута між позивачем та представниками співвласника ОСОБА_3 та його дружиною.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує і те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів правомірності свого вселення в квартиру позивача та доказів наявності підстав для подальшого проживання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.116 осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Водночас позивачем доведено, що він є власником 1/2 частини спірної квартири, який позбавлений можливості реалізувати в повній мірі своє право власності на нерухоме майно.

Отже, враховуючи, що проживання відповідача ОСОБА_2 без відповідних правових підстав, у квартирі, що належить позивачеві, як співвласнику спірного майна, порушує права власника ОСОБА_1 , суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і виселення відповідача ОСОБА_2 .

При цьому, суд враховує і те, що згідно довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Чернівецькій області (а.с.36), ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_6 , тобто забезпечена іншим житлом за місцем реєстрації.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку зібраним у справі доказам як в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, no.4241/03, в якому вказується, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, якими визначено порядок розподілу між сторонами судових витрат, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , стягнувши з неї на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст.355, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 139, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Винести заочне рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третіми особами без самостійних вимог на стороні відповідача виступають ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання їй іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 (вісімсот сорок) гривень (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 30 квітня 2021 року.

СУДДЯ: