Справа № 495/7220/20
№ провадження 2/495/343/2021
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
29 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.,
справа № 495/7220/20,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Одеської області, орган опіки та піклування Петрівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, служба у справах дітей Нововоронцовської селищної ради Херсонської області, про позбавлення батьківських прав,
26 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , звернулася з позовом до суду до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Одеської області, орган опіки та піклування Петрівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити відповідача батьківських прав.
Так, вимоги позивача мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Позивач вказує, що згідно заяви відповідача від 05.07.2003 року, її син ОСОБА_2 був тимчасово влаштований в будинок дитини.
Згідно довідки виданої Білгород-Дністровським спеціалізованим будинком дитини Одеської області від 24 січня 2006 року №78, ОСОБА_2 , 2003 року народження, перебував на повному державному забезпеченні з 27 серпня 2003 року.
Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 25 січня 2006 року №03/2006 прийнято рішення про відібрання у ОСОБА_3 її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2006 року справа №2-2368/2006, у ОСОБА_3 відібрано її малолітнього сина ОСОБА_2 .

Відповідно до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» ОСОБА_2 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до виконавчого листа Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 вересня 2007 року №2-2980/07 призначено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця починаючи з 21 лютого 2007 року та до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За період часу з 21 лютого 2007 року по 01 липня 2020 року аліменти від ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_2 не надходили.

Неповнолітній ОСОБА_2 зареєстрований та проживає спільно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та рідною донькою опікуна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно характеристики виконавчого комітету Хрещенівської сільської ради як органу опіки та піклування, на відповідній території від 25 серпня 2020 року №669/02- 11 мати неповнолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , участі у вихованні дитини не приймала. Протягом всього періоду перебування дитини під опікою до дитини не навідувалася, матеріально не допомагала.

З 2006 року і по теперішній час мати ОСОБА_3 з сином не спілкується, матеріально не утримує, місце її перебування невідоме.

Вказане обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

01 грудня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням її до підготовчого розгляду.

25 січня 2021 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодна.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлялась належним чином, про причину неявки суду не сповістила, відзив на позов нею не надано.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сповіщались належним чином, надали заяви про розгляд справи у відсутність.

Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалою від 29 квітня 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Судом встановлено, що дійсно відповідач ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . /а.с. 14/

Згідно Довідки, виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського районного управління юстиції Одеської області за № 1589/05-88 від 09.01.2004 року, в Відділі реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського районного управління юстиції Одеської області є актовий запис про народження № 08 дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_7 .

Відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України /зі слів матері/.

На підставі Рішення засідання виконкому Петрівської сільської ради № 03/2006 від 25.01.2006 року та рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2006 року у справі № 2-2368/2006, відібрано у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для відібрання стало те, що дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з моменту народження та прийняття відповідного рішення перебувала на повному державному забезпеченні та проживав в Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини.

Мати дитини не бажала створити відповідні умови, не займалась його вихованням та не мала можливості матеріально забезпечити дитину.

Відповідно до Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області «Про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », призначено ОСОБА_8 опікуном над малолітнім та визначено місце проживання ОСОБА_2 за місцем проживання опікуна.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 12.07.2007 року у справі № 2-2980/2007, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісяця з 21.02.2007 року та до 15.05.2021 року.

Розрахунками заборгованості державного виконавця та довідками про неотримання аліментів підтверджено нехтування обов`язками матері щодо аліментного утримання свого сина ОСОБА_3 .

Наразі судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 проживає разом з його опікуном ОСОБА_1 та сім`єю у складі: чоловіка та доньки опікуна за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї та Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Згідно письмового пояснення самого неповнолітнього ОСОБА_2 від 14.08.2020 року, він з 2006 року /з трирічного віку / проживає з опікуном ОСОБА_1 .

Вказує, що з рідною матір`ю зв`язок не підтримує, бо ніколи в своєму житті її не бачив. Матеріально мати не допомагає, участі у його житті не приймає.

У відповідності до характеристики на ОСОБА_2 , складеної виконавчим комітетом Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області за № 669/0211 від 25.08.2020 року, неповнолітній проживає у будинку опікуна ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

Мати ОСОБА_9 не приймала участі у вихованні сина, протягом всього періоду не відвідувала, не допомагала матеріально.

Згідно наявного в матеріалах справи Висновку органу опіки та піклування Нововоронцовської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 01.01-19-2792/0/20/614-12 від 28.08.2020 року, вказано, що враховуючи інтереси дитини, та у зв`язку з доведенням ухилення від виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, керуючись статтями 150, 151, пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, пункту 24 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (зі змінами), Нововоронцовська районна державна адміністрація Херсонської області, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Білгород-Дністровським РВУМВС України в Одеській області) стосовно її неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.

Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі всього періоду, починаючи з його народження.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 , свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулась від виконання покладених на неї законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, влаштувавши дитину з народження на повне державне забезпечення до спеціалізованого будинку дитини, не здійснила жодного дієвого вчинку задля повернення дитини в сім`ю, жодним чином не цікавилась його життям, не опікувалась сином та не утримувала його матеріально, а тому за таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає також стягненню з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 164 ч.1,2 165 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 83, 133, 141, 263, 264, 265, 280-281, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛ И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Одеської області, орган опіки та піклування Петрівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, служба у справах дітей Нововоронцовської селищної ради Херсонської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір у розмірі 908 грн на корись держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- служба у справах дітей Старокозацької сільської ради Одеської області, місце знаходження: с. Старокозаче Білгород - Дністровського району Одеської області по вул. Соборна, 34, .

- орган опіки та піклування Петрівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, місцезнаходження: с. Петрівка Білгород - Дністровського району Одеської області.

- служба у справах дітей Нововоронцовської селищної ради Херсонської області, місцезнаходження: вул. Суворова, 4 смт. Нововоронцовка, Нововоронцовського району Херсонської області.

Повний текст рішення складений 29 квітня 2021 року.

Суддя: