Справа № 523/2954/21
Провадження №4-с/523/43/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Кащавцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Міхновича М.О., за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Міхновича М.О. (далі за текстом державний виконавець) в якій просить визнати незаконними дії та бездіяльність державного виконавця в частині скасування арештів в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, просить скасування арешти зі всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладені Суворовським відділом ДВС у м. Одесі по виконавчим провадженням ВП №50124537, В13/289, ВП №52168841 та вилучити відповідні записи про обтяженя у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем під час проведення виконавчих дій щодо примусового стягнення за рішенням суду у справі №523/13773/15-ц з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «Імексбанк», право вимоги по яким перейшло до ОСОБА_2 , в межах виконавчих проваджень №50124537,В13/289 та у виконавчому провадженні ВП № 52168841, постановами від 10.06.2016р. та від 08.09.2016р. відповідно був накладений арешт на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 .

Заявник стверджує, що 19.04.2017р. державним виконавцем був повернутий виконавчий лист №523/13773/15-ц стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». На теперішній час він у повному обсязі виконав рішення суду, втім на теперішній час належне йому майно перебуває під арештом.

Ухвалою суду від 24 лютого 2021р. до участі у справі був залучений ОСОБА_2 , як заінтересована особа.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності заявника.

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 , який просить проводити розгляд справи за його відсутність , зазначивши, що він не має жодних претензій майнового характеру до ОСОБА_1

Державний виконавець у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, прийшов до наступного висновку.

З документів, наданих з боку заявника вбачається, що постановою державного виконавця Міхновича М.О. від 08.09.2016р. було відкрито виконавче провадження № 52168841 з примусового виконання виконавчого листа №523/13773/15-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» боргу в розмірі 82047,56грн. та 12775,41 дол. США.

Постановою державного виконавця Міхновича М.О. від 19.04.2017р. зазначений вище виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно представлених ОСОБА_1 доказів, останній на теперішній час не має боргових зобов`язань за виконавчим листом №523/13773/15-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси перед ОСОБА_2 до якого за договором б/н від 17.08.2017р. перейшло право вимоги за кредитним договором від 17.07.2016р. №287, укладеного між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 .

Адвокат Буковська Л.В. діючи в інтересах ОСОБА_1 21.05.2018р. зверталась до державного виконавця Міхновича М.О. із заявою про зняття арешту зі всього майна боржника у зв`язку з погашенням заборгованості в добровільному порядку. Втім, матеріли справи не містять відповіді на таке звернення.

Порядок та умови звернення стягнення на майно боржника регламентовані Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ч.1 ст.48 якою передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

ОСОБА_1 звертаючись із заявою про зняття арешту з майна посилається на те, що такі арешти були накладені по виконавчим провадженням ВП №50124537, В13/289, ВП №5216884.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких відомостей та/або постанов про накладання арешту державним виконавцем Міхновичем М.О. на майно ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № 52168841, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження за параметрами доступу: ВП №52168841, ідентифікатор для доступу до інформації по ВП: 783ЕБ7А3Г30А.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.07.2017р. містить відомості про реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , на підставі постанови про арешт майна боржника №50124537, ухвалену Суворовським відділом ДВС м. Одеси від 10.06.2016р. Тобто, по-перше, така постанова була ухвалена не в межах виконавчого провадження № 52168841, в межах якої оскаржуються дії та бездіяльність державного виконавця Міхновича М.О., так як таке виконавче провадження було відкрито постановою державного виконавця 08.09.2016р., тобто за три місяці після його накладання, по-друге такі відомості були актуальні станом на липень 2017р., майже за чотири роки до звернення з даною скаргою до суду, а відтак не відображають дійсний стан актуальних обмежень у ОСОБА_1 станом на сьогодні, та по-третє, наявність такого арешту може свідчити про наявність інших боргових зобов`язань у ОСОБА_1 перед іншими стягувачами в межах іншого виконавчого провадження, по якому ОСОБА_1 не заявлено жодних вимог.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлена скарга та додані до неї докази не містять жодних належних та допустимих доказів про існування будь-яких арештів накладених державним виконавцем Міхновичем М.О. у межах виконавчих проваджень, на належне ОСОБА_1 майно.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.451ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, заявлена скарга є безпідставною, не доведеною та такою, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.451 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Міхновича М.О., за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 залишити без задоволення у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повної ухвали суду.

Ухвалу суду складено та підписано суддею 29 квітня 2021р.

Суддя