Справа №611/156/21
Провадження №2/611/64/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласний інформаційно технічний центр» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Обласний інформаційно технічний центр» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначив, що всупереч діючого законодавства України, починаючи з листопада 2018 року відповідач здійснює йому нарахування оплати за послуги згідно з діючими нормами споживання, а не за показаннями засобу обліку холодної води, що суперечить Закону України «Про житлово комунальні послуги», Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і населених пунктах України від 27 червня 2008 року №190, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Як вказує позивач, 01 лютого 2021 року відповідно до положень ст. 40 Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст. 1, 15, 18 Закону України «Про звернення громадян» Комунальному підприємству «Обласний інформаційно технічний центр» ним надіслана заява про здійснення перерахунку нарахованої оплати послуг з водопостачання і водовідведення за показаннями лічильника, який встановлено за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 листопада 2018 року до теперішнього часу. Однак, відповідач відповіді так і не надав.

В зв`язку з викладеним позивач просить зобов`язати КП «ОІТЦ» здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг з водопостачання і водовідведення за показаннями лічильника 01 листопада 2018 року до теперішнього часу.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 15 березня 2021 року справу прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив із запереченнями на позов. Вказав, що ОСОБА_1 , станом на 30 червня 2020 року, не здійснив чергову періодичну повірку свого засобу обліку холодної води, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , а тому подальше нарахування проводилися за встановленими нормами споживання. Оскільки на час чергової періодичної повірки засобу обліку води належного позивачу з 25 листопада 2018 року Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» скасовано обов`язок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло - і водопостачання в проведенні цієї повірки засобу вимірювальної техніки, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильника води, і цей обов`язок було покладено саме на власника засобу вимірювальної техніки. Нарахування у період тимчасової відсутності лічильника (під час проходження лічильником повірки) здійснюються відповідно до п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, в якому вказано, що періодична повірка засобів обліку води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги згідно з середньомісячними показниками засобів обліку за попередні три місяці. Отже, оскільки з 25 листопада 2018 року по 30 червня 2020 року (до цього часу послуги ще надавалися КП «ОІТЦ») позивачем не було проведено чергову повірку свого лічильника холодної води, тобто такий лічильник не міг застосовуватися для обліку холодної води, а тому з боку КП «ОІТЦ» нарахування за спожиті послуги з холодного водопостачання та водовідведення здійснювалися за встановленими нормами споживання. У зв`язку з викладеним представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як передбачено ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Обласний інформаційно технічний центр» з заявою про здійснення перерахунку нарахованої оплати послуг з водопостачання і водовідведення за показаннями лічильника в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 листопада 2018 року до теперішнього часу (а.с.3).

Суд зазначає, що правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності, із змінами і доповненнями, внесеними Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», від 22 червня 2017 року №2119-VIII.

Варто відмітити, що заочним рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 28 травня 2019 року, ОСОБА_1 було відмовлено в зобов`язанні КП «Обласний інформаційно технічний центр» здійснити за рахунок суб`єкта господарювання ( у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) лічильника ( приладу обліку води, результати вимірювань якого використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб воду), що є його власністю, узятого на абонентський облік за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що рішенням виконавчого комітету Барвінківської міської ради від 12 жовтня 2017 року №104/17 «Про встановлення КП «Обласний інформаційно технічний центр» тарифів на послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, централізованого постачання холодної води ( з використанням внутрішньо будинкових систем), централізованого водовідведення ( з використанням внутрішньо будинкових систем)», визначено, що витрати на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку теплової енергії та води до відповідних тарифів не включені.

Вищезазначене свідчить про те, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися не за рахунок виконавця зазначених послуг, а за рахунок власників таких вузлів обліку.

Крім того, як вбачається з відзиву представника з 01 липня 2020 року КП «ОІТЦ» не є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності на території Барвінківської міської ради, оскільки рішенням LXVII сесії Барвінківської міської ради Харківської області VII скликання від 19 червня 2020 року №1415-V-II «Про припинення Договору про передачу в тимчасове управління (експлуатацію) майна комунальної власності територіальної громади м. Барвінкове» зобов`язано КП ««Обласний інформаційно технічний центр» в строк до 30 червня 2020 року повернути Барвінківській міській раді майно та підписати акт приймання передачі майна (а.с.22-23).

Як визначено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», лічильники підлягають обов`язковій повірці. Під час повірки встановлюється придатність лічильника до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик. Для комерційного обліку можуть застосовуватись лічильники води, типи яких занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки України. Власники лічильників зобов`язані своєчасно, з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів (тобто певного інтервалу часу між двома послідовними періодичними повірками), подавати прилад на повірку. Міжповірочний інтервал складає 3 або 4 роки залежно від типу лічильника води.

Відповідно до п.2 ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати лише за умови, якщо вони пройшли державну повірку.

Нарахування у період тимчасової відсутності лічильника (під час проходження лічильником повірки) здійснюються відповідно до пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, якою передбачено, що періодична повірка засобів обліку води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги згідно з середньомісячними показниками засобів обліку за попередні три місяці. Дані зміни зафіксовані в постановах НКРЕКП (зокрема №1343 та №1344 від 02.11.2017 року) якими внесено зміни до встановлених тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення внаслідок виключення з їх структури витрат, пов`язаних з обслуговуванням та повіркою засобів обліку.

16 листопада 2018 року КП «ОІТЦ» повідомило ОСОБА_1 , що встановлений на водопровідному вводі будинку засіб обліку холодної води має пройти періодичну метрологічну повірку з 25 листопада 2018 року, з зазначенням того, що у разі не проведення повірки засіб обліку буде знятий з обліку з 26 грудня 2018 року (а.с. 45,46).

Суд погоджується з доводами представника відповідача, викладеними в запереченні на позовну заяву, оскільки, позивачем не було проведено повірку лічильника холодної води, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , в грудні 2018 року даний лічильник було знято з абонентського обліку КП «ОІТЦ». Таким чином, починаючи з 26 грудня 2018 року нарахування здійснюються за методом, який застосовується для квартир без індивідуальних приладів обліку води, тобто за встановленими нормами споживання.

Суд відхиляє доводи позивача про наявність правових підстав для зобов`язання КП «Обласний інформаційно технічний центр» здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг з водопостачання і водовідведення за показаннями лічильника 01 листопада 2018 року до теперішнього часу, оскільки відповідачем нарахування оплати послуг з водопостачання здійснюється відповідно до норм чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), № 63566/00, § 23).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласний інформаційно технічний центр» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Барвінківський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Комунальне підприємство «Обласний інформаційно технічний центр», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32335218, місцезнаходження: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 9 під`їзд, 5 поверх, м.Харків, 61022.

Дата складення повного судового рішення 23 квітня 2021 року.

Суддя Ю.А. Коптєв