провадження № 22-ц/824/5396/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А
Іменем України
28 квітня 2021 року м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування, -
В С Т А Н О В И В:
У березні 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулася до суду з заявою, в якій просила суд вирішити питання про поворот виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року в справі № 752/22606/18, на підставі якого було видано виконавчі листи, та в порядку повороту виконання зазначеного рішення стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» грошові кошти в розмірі 1 770 691 грн., з яких: 1 600 000 грн. страхового відшкодування, 8 810 грн. судового збору, 160 000 грн. оплата основної винагороди приватного виконавця, 881 грн. - оплата основної винагороди приватного виконавця, і по 500 грн. оплати витрат виконавчих проваджень.
Заява обґрунтована тим, що 09 вересня 2019 року Голосіївським районним судом міста Києва ухвалено рішення у даній справі. 10 жовтня 2019 року Голосіївським районним судом міста Києва ОСОБА_1 видано рішення, що набрало законної сили, та два виконавчі листи, які останнім того ж дня були пред`явлені до виконання. 10 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кісельовою В.В. було відкрито виконавчі провадження № 60294253 та № 60294431 про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 1 600 000 грн. та судового збору в розмірі 8 810 грн. та винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 160 000 грн., стягнення з боржника 500 грн. витрат на проведення виконавчих дій та у розмірі 881 грн., стягнення з боржника 500 грн. витрат на проведення виконавчих дій. 15 жовтня 2019 року за виданими Голосіївським районним судом міста Києва виконавчими листами було списано з рахунку ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та зараховано на розрахунковий рахунок приватного виконавця Кісельової В.В. грошові кошти в розмірі 1 770 691 грн., з яких: 1 600 000 грн. страхового відшкодування, 8 810 грн. судового збору, 160 000 грн. оплата основної винагороди приватного виконавця, 881 грн. оплата основної винагороди приватного виконавця, і по 500 грн. оплати витрат виконавчих проваджень. Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про поворот виконання рішення через відсутність заяви відповідача.
УхвалоюГолосіївського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 рокузаяву ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що існували обставини, які відповідно до положень ч. 1 ст. 37 ЦПК України виключали участь судді у розгляді заяви СК «Уніка», на що суд не звернув увагу та розглянув заяву у неповноважному складі. Не вирішивши питання про визнання виконавчих листів про стягнення страхового відшкодування відповідача такими, що не підлягають виконанню, суд не мав права розглядати питання повороту виконання судового рішення. Стягнення з ОСОБА_1 сум винагороди приватного виконавця і витрат виконавчого провадження не відповідає вимогам ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», адже ці грошові кошти ОСОБА_1 не отримував та не несе обов`язку їх сплачувати у порядку повороту виконання судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції керувався ст. 444 ЦПК України.
Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 1 600 000 грн. та судовий збір в розмірі 8 810 грн. (а.с.225, Т.1).
10 жовтня 2019 року приватним виконавцем Кісельовою В.В. було відкрито виконавче провадження № 60294431 на виконання виконавчого листа, виданого 10 жовтня 2019 року Голосіївським районним судом міста Києва (а.с.122, Т.2).
15 жовтня 2019 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на вимогу приватного виконавця перерахував з рахунку ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на рахунок приватного виконавця Кісельової В.В. кошти у розмірі 1 770 691 грн. згідно виконавчого листа № 752/22606/18 (а.с.116, Т.2).
Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено (а.с.98, Т.2).
Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року залишено без змін (а.с.198, Т.2).
Відповідно до вимог ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.
У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Апеляційний суд вважає частково обґрунтованими вимоги заяви ПрАТ «СК «Уніка», оскільки рішення суду, на виконання якого заявник сплатив кошти стягувачу, скасовано апеляційним судом та у позові ОСОБА_1 було відмовлено. Судовим рішенням стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 1 600 000 грн. та судовий збір в розмірі 8 810 грн., а тому вказані суми підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у порядку повороту виконання судового рішення.
Стягуючи з ОСОБА_1 160 000 грн. оплати основної винагороди приватного виконавця, 881 грн. - оплати основної винагороди приватного виконавця, і по 500 грн. оплати витрат виконавчих проваджень, суд першої інстанції не звернув уваги, що за скасованим судовим рішенням ОСОБА_1 зазначених коштів не отримував, а, відтак, стягнення з нього зазначених сум суперечитиме вимогам ст. 444 ЦПК України та змісту інституту повороту виконання рішення суду, оскільки зазначені суми не були стягнуті рішенням суду, про поворот виконання якого заявлено вимогу.
Заперечуючи проти заяви, ОСОБА_1 вказує на те, що суддя не мала права брати участь у справі відповідно до положень ч. 1 ст. 37 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.
З матеріалів справи вбачається, що суддя Хоменко В.С. ухвалювала у даній справі рішення, яке в подальшому було скасовано апеляційним судом. Однак, апеляційний суд не направляв справу на новий розгляд, а ухвалив своє рішення, яким відмовив у задоволенні позову. Розгляд суддею Хоменко В.С. заяви про поворот виконання рішення у даній справі не є новим розглядом справи у розумінні ч. 1 ст. 37 ЦПК України, а, отже, доводи апеляційної скарги в частині відсутності у судді повноважень на розгляд заяви є не обґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги в частині відсутності у суду права розглядати питання повороту виконання судового рішення при невирішеному питанні про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, також є необґрунтованими, оскільки закон не пов`язує між собою дані поняття та вирішення одного питання не залежить від вирішення іншого.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначений статтею 432 ЦПК України, тоді як питання повороту виконання рішення врегульовано ст. 444 ЦПК України.
Отже, розглядаючи заяву по суті, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про задоволення заяви в частині стягнення з позивача в порядку повороту виконання рішення сум основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, безпідставно включив їх до загальної суми 1 770 691 грн., що підлягає поверненню, висновки суду в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з прийняттям постанови по суті вимог заявника.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 рокускасувати та прийняти постанову.

Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про поворот виконання рішення задовольнити частково.
Допустити поворот виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року в справі № 752/22606/18, на підставі якого було видано виконавчі листи від 10 жовтня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 1 600 000 грн. та судового збору в розмірі 8 810 грн.
У порядку повороту виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований - АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (ідентифікаційний код 20033533, місцезнаходження - вул. Саксаганського 70-А у м. Київ) грошові кошти в розмірі 1 600 000 (один мільйон шістсот тисяч) гривень страхового відшкодування та 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) гривень судового збору.
У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.