1Справа № 335/2181/21 2/335/1455/2021
РІШЕННЯ
16 квітня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
26.02.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі адвоката Пономаренка Д.В., до ОСОБА_2 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.11.2007 № 478/6 є наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Колишня дружина позивача ОСОБА_3 , була зареєстрована разом з донькою, яка є відповідачем у справі в вищезазначеній квартирі разом з 20.02.2008, але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2009 р. і по теперішній час з моменту розірвання шлюбу, що підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 335/4157/19 від 24.06.2019.
Відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача, яка не мешкає у вищезазначеній квартирі з 2009 р. Наскільки відомо позивачу, то на теперішній час відповідач фактично мешкає в Польській республіці, в м. Варшава.
Той факт, що за адресою квартири, яка видана позивачу, зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховуються із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових майнових обов`язків.
Враховуючи те, що відповідач в квартирі позивача не проживає, не здійснює оплату за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та, враховуючи те, що у позивача з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаній квартирі, ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 є такою, що втратила право користування житлом.
Таким чином, просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
26.02.2021 судом отримано інформацію з електронної бази реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, згідно із якою відповідач зареєстрована за адресою зазначеною у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи.
За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.
Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.11.2007 № 478/6, що підтверджується в т.ч. ордером на службове приміщення № 80 Серія М від 05.12.2007 року, довідкою ОСББ «12 Квітня», договором № 014 про участь у витратах на утримання і ремонту будинку та прибудинкової території укладеного 01.03.2008 та договором про користування електричною енергією.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2019, ухваленому у справі № 335/4157/29, за позовом ОСОБА_1 визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , колишню дружину позивача, такою, що втратила права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з електронної бази реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, витребуваної в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

ОСОБА_2 є донькою позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 26.11.2002 відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя.

Однак починаючи з 2009 р., залишаючись зареєстрованою в квартирі, ОСОБА_2 перестала проживати в ній. Як зазначає позивач у позовній заяві, на даний час відповідач фактично мешкає в Польській республіці, в м. Варшава.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України).

Частиною 1 ст. 163 ЦК України передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 ЖК України в разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» відповідно до ст. 107 ЖК України (аналогічна ст. 167 ЖК України) наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім`ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Судом встановлено, що відповідач понад шість місяців без поважних причин не проживає в спірній квартирі, обов`язків по утриманню житла не здійснює, реєстрація відповідача в житловому приміщенні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав наймача жилого приміщення.

Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між позивачем та відповідачем на право користування житлом квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 , позивач одноосібно несе витрати по її утриманню, а відповідач втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке шляхом зняття з реєстрації наміру не виявляє, з метою недопущення подальшого порушення права позивача на вільне користування та розпорядження належним йому майном, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, а тому відповідача ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені витрати на оплату судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 7682, 89, 141, 263265, 280283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) грн.

Повне судове рішення складено 16.04.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, адреса: 69002, м. Запоріжжя, вулиця Олександрівська, будинок 84.

Суддя І.П. Соболєва