УХВАЛА

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа №596/818/20

провадження № 61-6159ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові, третя особа - слідчий слідчого відділу слідчого управління Державного бюро розслідувань у м. Львові Янчака Юрія Ігоровича, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами електронного поштового зв`язку на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

Цивільний процесуальний закон містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, за умови дотримання яких касаційна скарга може бути прийнята судом до розгляду (стаття 392 ЦПК України). Зокрема, положеннями цієї статті передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути зазначені підстави касаційного оскарження.

У даній справі скаржник оскаржує в касаційному порядку судові рішення, право на касаційне оскарження яких передбачене пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга всупереч до вимог статті 392 ЦПК України не містить чітких посилань на підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України. Скаржник узагальнено посилається на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, натомість, чітко не зазначає підставу(и) касаційного оскарження та її(їх) обґрунтування.

Доводи касаційної скарги мають ознаки обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень які відповідають пунктам 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, проте, суд касаційної інстанції в контексті вимог статті 13 ЦПК України не уповноважений на власний розсуд, поза волею скаржника, обирати підстави касаційного оскарження та має переглядати справу в касаційному порядку лише в межах тих підстав касаційного оскарження, які зазначено скаржником.

Суд роз`яснює, що належне зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги в межах, визначених частиною першою статті 400 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржнику для усунення цього недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування.

Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму закону, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах тощо).

Також скаржником неповно зазначено назву суду першої інстанції, рішення якого ОСОБА_1 оскаржує в касаційному порядку.

Суд наголошує, що відповідно до вимог статті 13 ЦПК України зобов`язаний розглядати касаційну скаргу лише в межах тих вимог, які заявлені скаржником. Поняття вищевказаних меж вимог касаційної скарги включає також і чітко визначене судове рішення суду, яке оскаржується особою в касаційному порядку. Тобто, суд не може розглянути касаційну на судове рішення, відмінне від зазначеного скаржником.

Вступна та резолютивна частина касаційної скарги містять посилання на рішення Гусятинського районного суду від 18 лютого 2021 року. З інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішення у справі ухвалювалося Гусятинським районним судом Тернопільської області. Таким чином, скаржнику додатково слід правильно зазначити повну назву суду першої інстанції, рішення якого оскаржується в касаційному порядку.

Крім того, скаржником всупереч вимогам пункту першого частини четвертої статті 392 ЦПК України не надано копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу, за змістом якої статтею 14 ЦПК України було передбачено функціонування в судах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктом 15.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

За змістом пункту 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Аналогічного змісту пункти 15.1, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги.

Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

На час подання касаційної скарги Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала свого функціонування.

Отже, касаційна скарга повинна подаватися за правилами, які що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто, в паперовій формі та з дотриманням вимог щодо форми та змісту, визначених статтею 392 ЦПК України.

Натомість ОСОБА_1 не виконані вимоги статті 392 ЦПК України в частині надання копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Суд роз`яснює, що вимога щодо надання скаржником копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи висунута законодавцем для подальшого виконання судом касаційної інстанції вимог процесуального закону, передбачених положеннями частини сьомої статті 394 ЦПК України, щодо направлення копій касаційної скарги іншим учасникам справи після відкриття касаційного оскарження у справі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 261, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш