УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого документа, та поновлення строку його пред*явлення -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2021 р. заявник звернувся до суду із заявою в якій зазначає, що 11.07.2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 276 409, 70 грн., з яких: 61 610, 56 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 492 453, 21 грн. - сума заборгованості за кредитом; 37199, 85 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 297338, 40 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8 177 599, 29 грн. пеня, судові витрати у розмірі 3654, 00 грн.

На виконання вказаного рішення Шевченківський районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий документ №336/1249/14-ц.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів у справі № 336/1249/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

У зв`язку із перебуванням ПАТ «Дельтабанк» на стадії ліквідації, кадрових змін, скорочення штату, передачі документів та інших відділень було втрачено виконавчий лист та пропущено строки на пред*явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, однією з підстав пропущення строків пред*явлення виконавчого листа до виконання стало тривала передача правонаступнику кредитних портфелів із чисельними кредитними договорами.

Посилаючись на вказані обставини просить суд про видачу дублікату виконавчого листа № 336/1249/14, а також поновити строк.

В зв`язку із неявкою всіх учасників справи, суд на підставі 3 ст. 433 ЦПК України розглянув заяву за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість заяви, суд встановив, що підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до п. 17.4 Прикінцевих положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З матеріалів справи суд встановив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2014 року стягнуто зОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 276 409, 70 грн., з яких: 61 610, 56 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 492 453, 21 грн. - сума заборгованості за кредитом; 37199, 85 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 297338, 40 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8 177 599, 29 грн. пеня, судові витрати у розмірі 3654, 00 грн.

За вказаним судовим рішенням 19.01.2016 року видано виконавчий лист, строк пред`явлення виконавчого листа до 31.07.2014 року.

За даними АСВП виконавчі листи №336/1249/14-ц на виконанні не перебувають.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України питання, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 розділу VIII перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат видається судом який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката в судовому засіданні. Заява про видачу дубліката виконавчого листа подається стягувачем, якщо втрачено оригінал стягувачем. Якщо виконавчий документ втрачено державним виконавцем, то з поданням звертається державний виконавець.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є воно чинним та не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ.

З матеріалів справи суд встановив, що рішення суду є невиконаним, боржником вказані обставини не спростовані.

Згідно ст. ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів у справі № 336/1249/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Не будучи первісним стягувачем, а набуваючи лише 07.12.2020 року статусу сторони виконавчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», від незалежних йому причин пропустило строк пред*явлення виконавчого документа до виконання.

Отже рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2014 року є не виконаним.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи вимоги в частині поновлення строку пред*явлення виконавчого листа до виконання суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зважаючи, що виконавчий документ було втрачено не з вини стягувача, рішення суду залишається невиконаним, пропущений строк підлягає поновленню.

Керуючись п. 17.4 Прикінцевих положень ЦПК України ст. 433, 353 ЦПК України, ст. 15 Закону України «про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 336/1249/14-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 31.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м. Запоріжжя, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (п/р НОМЕР_2 в АТ Дельта Банк, МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 276 409, 70 грн., з яких: 61 610, 56 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 492 453, 21 грн. - сума заборгованості за кредитом; 37199, 85 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 297338, 40 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8 177 599, 29 грн. пеня.

Поновити строк пред*явлення виконавчого листа № 336/1249/14-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 31.07.2014 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.А. Галущенко