Справа № 395/183/21 Провадження № 2/395/154/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Орендовського В.А.,

при секретарі - Піддубній Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, в якій позивач вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 74 роки помер ОСОБА_2 . За ступенем родинного зв`язку по відношенню до померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивач є рідним сином.

За життя, померлому - ОСОБА_2 належав житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,14 га по АДРЕСА_1 , яка передана для обслуговування житлового будинку. При житті ОСОБА_2 заповіту не залишив, після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги є позивач. До встановленого законом строку для прийняття чи відмови від прийняття спадщини, ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини за законом, в результаті чого приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Атласовою Наталією Петрівною заведено спадкову справу №46-2019 та видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №23 від 26.01.2021р. на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована АДРЕСА_1 , вищезгадане свідоцтво зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вищевказаним приватним нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та відсутністю реєстрації права власності на будинок за архівними даними реєстрових книг обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 , рік побудови житлового будинку - 1976 рік, тобто будинок збудований до 05 серпня 1992 року. Також відповідно до рішення виконавчого комітету Капітанівської селищної Ради депутатів трудящих Української Радянської соціалістичної республіки №41 від 11 квітня 1974р. Про забудову житлового будинку покійному, ОСОБА_2 було надано дозвіл на забудову житлового будинку на виділеній йому земельній ділянці к-пом "Жовтень в кількості 0,12 га. Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_3 про вартість об`єкту оцінки, ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 , складає 89950,00 гривень.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Капітанівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області у віці 74 роки, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 .

Представник позивача та позивач повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від

фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

На законодавчому рівні 5 серпня 1992 року вперше було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»).

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Капітанівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, у віці 74 роки, помер батько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №14, вчинений виконавчим комітетом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградській області (а.с.57).

За ступенем родинного зв`язку по відношенню до померлого ОСОБА_2 , позивач, ОСОБА_1 є рідним сином, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 7 від 02.09.2019 року (а.с.60).

За життя, померлому ОСОБА_2 належав житловий будинок по АДРЕСА_1 , проте право власності на вказаний житловий будинок за архівними даними реєстрових книг ОКП «Кіровоградське ООБТІ» станом на 01.01.2013 року не зареєстровано, що підтверджується архівною довідкою Новомиргородської дільниці БТІ №522 від 17.11.2017р. (а.с.14), технічним паспортом на житловий будинок, що виготовлений 15.11.2017р. Новомиргородською дільницею БТІ (а.с.15-17), рішенням виконавчого комітету Капітанівської селищної Ради депутатів трудящих Української Радянської соціалістичної республіки № 41 від 11 квітня 1974 р. «Про забудову жилого будинку» (а.с.18).

Земельна ділянка площею 0,14 га, що по АДРЕСА_1 , передана для обслуговування житлового будинку, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КР №000835, що виданий 20 червня 1994 року на ім`я ОСОБА_2 (а.с.19).

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив, після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги є його син ОСОБА_1 , оскільки мати позивача відмовилась від отримання спадщини на його користь.

До встановленого законом строку для прийняття чи відмови від прийняття спадщини, ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини за законом, в результаті чого приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Атласовою Наталією Петрівною заведено спадкову справу №46-2019 та видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №23 від 26.01.2021р. на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована АДРЕСА_1 , вищезгадане свідоцтво зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 23 від 26.01.2021 року, витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 241834250, дата формування витягу - 26.012021р. (а.с.24-25).

Постановою приватного нотаріуса Новомиргородського районного нотаріального округу Атласової Наталії Петрівни. від 06.02.2021 р. №6/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, необхідного для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується копією вищевказаної постанови нотаріуса (а.с. 26).

Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності, ФОП « ОСОБА_3 » оціночна вартість житлового будинку складає 89 950,00 гривень. Згідно технічного паспорту на житловий будинок за адресою по АДРЕСА_1 , житловий будинок побудований у 1976 році, тобто на момент закінчення будівництва жилого будинку нормами закону не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Проаналізувавши викладені вище норми цивільного законодавства, зваживши у сукупності наведені вище обставини, у тому числі відсутність відомостей про інших спадкоємців, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Згідно до ст.268 ч.5 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

29.04.2021 року в судове засідання не з`явилися сторони, при цьому у суду були підстави для ухвалення рішення. Проте, датою ухвалення рішення є не 29.04.2021 року, а 30.04.2021 року, оскільки саме у цей день складено повний текст судового рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 208-209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлений30 квітня 2021 року.

Суддя В.А. Орендовський