Справа № 428/2039/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького районуЛуганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона є наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У спірній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 , її донька ОСОБА_3 , онучка ОСОБА_4 , та відповідач (син) ОСОБА_2 . Відповідач, який є сином позивача, за вказаною адресою зареєстрований, але не мешкає. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача присутня не була, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав до суду власноруч підписане клопотання про розгляд справи без його участі. У вказаному клопотанні він не заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що він дійсно не проживає у спірній квартирі так як проживає у іншій країні.

Представник третьої особи в судовому засіданні присутня не була, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі.

Отже, тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною та, згідно загального правила, яке наведено вище, перевищувати строк у шість місяців та відбуватися без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно архівного витгу з рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 119 від 20.03.1990, було вирішено видати ОСОБА_5 ордер на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім`ї п`ять осіб.

Згідно копії ордеру на житлове приміщення № 176, виданого 21.03.1990 виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради, вказаний ордер був виданий ОСОБА_5 з сім`єю, яка складається з 5 осіб, на право зайняття квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Склад родини: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_2 син, ОСОБА_6 син, ОСОБА_7 донька.

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 01.03.2021 № 4539, виданої ОСОБА_3 відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заявник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 брат, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 донька.

Відповідно до акту про встановлення факту проживання/не проживання від 09.03.2021, при опитуванні сусідів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не мешкає з 2016 року. Акт містить підписи позивача, а також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вказали своїм місцем проживання квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 в цьому ж будинку.

Враховуючи вищенаведені письмові докази, а також відсутність заперечень відповідача проти задоволення позову та визнання ним факту не проживання у квартирі, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання цього позову.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також факт задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (судовий збір).

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.Б. Баронін