Ухвала

Іменем України

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 2609/13472/12

провадження № 61-6304ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.

розглянув касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2020 року у задоволені заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишено без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2020 року залишено без змін.

15 квітня 2021 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у вказаній вище справі, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» реалізувало своє право на апеляційний перегляд ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2020 року.

Стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвали судів першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).

Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, після їх перегляду в апеляційному суді, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №337/5253/13-ц (провадження №61-10084сво18).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Водночас у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року в частині видачі дубліката виконавчого листа необхідно відмовити з таких підстав.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

З матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень в частині відмови у задоволенні вимог про видачу дубліката виконавчого листа вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржених судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2012 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Стягнуто солідарно на користь позивача в справі 148 236, 59 доларів США, що за курсом НБУ було еквівалентно 1 184 395, 53 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року рішення суду в частині вимог до ОСОБА_2 було скасовано та передано на новий розгляд.

В частині вимог до боржника ОСОБА_1 рішення суду залишено без змін.

Встановлено, що 15 квітня 2015 року Солом`янським районним судом міста Києва був виданий виконавчий лист № 2-3850/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Постановою державного виконавця Солом`янським РВ ДВС у місті Києві від 21 квітня 2015 року було відкрито виконавче провадження.

Звертаючись до суду, заявник зазначив, що 03 серпня 2015 року Солом`янським РВ ДВС у місті Києві виконавчий документ був направлений для виконання до Дніпровського РВ ДВС у місті Києві за місцем отримання боржником пенсії.

Постановою Дніпровського РВ ДВС у місті Києві від 10 березня 2016 року в відкритті виконавчого провадження було відмовлено, виконавчий документ повернуто до Солом`янського РВ ДВС у місті Києві.

Згідно листа Дніпровського РВ ДВС у місті Києві від 24 січня 2020 року виконавчий лист № 2-3850/12, виданий Солом`янським районним судом міста Києва 15 квітня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу на даний час на виконанні у відділі не перебуває.

З листа Солом`янського РВ ДВС у місті Києві від 17 січня 2020 року № 15375 вбачається, що виконавчий лист на виконанні у відділі також не перебуває.

Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку стосовного того, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності об`єктивних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно підпункту 17.4 пункту 17 розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, дублікат виконавчого листа може бути виданий у випадку поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій стосовно того, що оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не поновлений, а тому відсутні підстави для видачі дублікатів виконавчих листів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами другою, четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький