Справа № 361/9407/20
Провадження № 2/361/1859/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Удовенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 23 травня 2011 року у Богданівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №07.

Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились несумісні характери та різні погляди на життя, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з серпня 2020 року. З цих причин вважає, що примирення між ними неможливе, термін на примирення не потрібен, тому просить шлюб між ними розірвати.

Після припинення спільного проживання сторін, дитина проживає разом із позивачем, відповідач проживає окремо, надавав кошти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., однак між сторонами була домовленість про надання матеріальної допомоги в розмірі 5000 грн. Відповідач має неофіційний дохід, тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000-6000 грн.

Син вчиться у 4 класі, ходить на гуртки (малювання, рукоділля). На гуртки позивач витрачає щомісяця 100 грн., у фонд класу з вересня місяця здала кошти у розмірі 600 грн. Щодня дає дитині в школу 20 грн. на булочку та сік. На харчування витрачає 3000 грн. щомісяця, а також орендує житло. За квартиру сплачує 3000 грн. і комунальні послуги 600-700 грн. в осінній період, а взимку комунальні зростуть до 1500 грн. Дитина хворіє, особливо в осінньо-зимовий період. Коли син хворіє, позивач змушена нести витрати на лікування, а це мінімум 500 грн. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд шлюб між нею і відповідачем розірвати, стягнути із відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у відзиві на позовну заяву зазначав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, проте не визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 6000 грн., оскільки у нього на утриманні також перебуває неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 23 травня 2011 року у Богданівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №07 (а.с.8).

Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.9) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вартість оренди становить 3000 грн. щомісяця (а.с.10-15).

На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2012 року відповідач ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно (а.с.29).

Сплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь ОСОБА_3 підтверджується відповідними квитанціями, що містяться в матеріалах справи (а.с.30-44).

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2395 грн., з 1 липня 2510 грн., з 1 грудня 2618 грн.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, з розрахунку на одну дитину та з урахуванням того, що участь у вихованні та утриманні дитини повинні приймати двоє батьків, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1197 (одна тисяча сто дев`яносто сім) грн. 50 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (задоволення позовних вимог про стягнення аліментів).

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір, не сплачений позивачем за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, у розмірі 840,80 грн.

З огляду на викладене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 104-105, 110, 112-114, 180-185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 23 травня 2011 року у Богданівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №07 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - « ОСОБА_5 ».

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1197 (одна тисяча сто дев`яносто сім) грн. 50 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 по ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог - відмовити

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський