Справа № 152/209/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 квітня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Дешевої В.В.,

представника

позивача - ОСОБА_1 ,

представника

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :

10 лютого 2021 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася до суду із зазначеним вище позовом.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , який на день смерті проживав і був зареєстрований в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області.

Ще до того, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_5 - ОСОБА_6 .

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба ОСОБА_5 і мати ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

Після смерті її чоловіка - ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з 1/2 частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер 525381200:03:002:0046, загальною площею 2,7032 га, яка належала його матері - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та із права на 1/2 частку земельної частки (паю) площею 2,00 в умовних кадастрових гектарах на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яка належить бабці її чоловіка і матері його батька - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки на день її смерті вже не було в живих її сина і батька її чоловіка - ОСОБА_6 , який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Спадкоємцем спадщини чоловіка є вона, а спадкоємцями спадщини бабки чоловіка, ОСОБА_7 , є вона та третя особа - її онука ОСОБА_4 .

Інші спадкоємці її діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відмовились від спадщини чоловіка і його бабки на користь позивача.

Спадщину чоловіка вона прийняла та вже оформила свої спадкові права на 1/2 частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :03:002:0046 загальною площею 2,7032 га, яка належала матері чоловіка - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В ході підготовки матеріалів для оформлення спадкових прав 1/2 частину земельної частки (паю) площею 2,00 в умовних кадастрових гектарах на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яка належить бабці її чоловіка і матері його батька - ОСОБА_7 , що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії В Н № 0412687 від 19 серпня 1997 року, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 27 травня 1997 року № 121, зясувалось, що вказані рішення і сертифікат видані після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 . На цій підставі державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області відмовив їй в оформленні спадщини на дану земельну ділянку, про що виніс постанову від 09 липня 2020 року № 1085/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Окрім неї, спадкоємцем спадщини ОСОБА_7 є третя особа - ОСОБА_4 , яка є її онукою і рідною сестрою її чоловіка, що встановлено свідоцтвами про їх народження та свідчить з рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2019 року.

ОСОБА_4 оформила свої спадкові права бабки, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 7 травня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 1-454 по спадковій справі № 97/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 та матеріалами самої спадкової справи.

З довідки виконкому Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 31.10.2019 року за № 601, яка міститься в матеріалах спадкової справи, вбачається, що за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 рахувалась земельна частка (пай), спадкоємцями якої є онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які протягом шести місяців вступили у фактичне володіння майном померлої та розпорядилися її домашніми речами. ОСОБА_5 не встиг оформити своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Окрім того, в матеріалах спадкової справи № 97/2020 Шаргородської державної нотаріальної контори є рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2019 року по судовій справі № 127/4280/19 за заявою третьої особи - ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , як батьком та з ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , як бабою по батьковій лінії. Цим рішенням, фактично, встановлено, що її чоловік і ОСОБА_4 між собою є рідними братом та сестрою та дітьми ОСОБА_11 (він же ОСОБА_12 ) ОСОБА_13 (він же ОСОБА_14 ), котрий, в свою чергу, був сином ОСОБА_7 .

Таким чином, за даними спадкової справи № 97/2020, як третя особа так і її чоловік за життя прийняли спадщину своєї бабки по батьковій лінії - ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог законодавства вона має право на спадкове майно чоловіка, яке складається із права на 1/2 земельної частки (паю) площею 2,00 в умовних кадастрових гектара на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

На підставі викладеного просить визнати за нею ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_5 , право на його спадкове майно, яке складається із його права на 1/2 частку земельної частки (паю) площею 2,00 умовних кадастрових гектара на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яка належала його бабці - ОСОБА_7 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засідання представник позивача адвокат Костриця В.С. позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області староста села Зведенівка Джуринської сільської ради Стаєцька І.Г. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, однак згідно поданої до суду 22 лютого 2021 року, просить справу розглянути у її відсутності. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з підстав, зазначених у позові (а.с.69).

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини, об?єктивно оцінивши усі досліджені докази, суд доходить висновку про задоволення позовної заяви, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

Ще до того, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 (а.с.17,18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба ОСОБА_5 і мати ОСОБА_11 - ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з 1/2 частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер 525381200:03:002:0046, загальною площею 2,7032 га, яка належала його матері - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та із права на 1/2 частку земельної частки (паю) площею 2,00 в умовних кадастрових гектарах на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яка належить його бабці ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0412687 (а.с.22).

Спадкоємцем спадщини ОСОБА_5 є позивач. Інші спадкоємці діти спадкодавця ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відмовились від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. від 01.02.2021 року №111/02-14 (а.с.57).

Спадкоємцями спадщини ОСОБА_7 є позивач та третя особа - ОСОБА_4 (а.с.54).

Спадщину ОСОБА_5 позивач прийняла та частково оформила спадкові права на 1/2 частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :03:002:0046 загальною площею 2,7032 га, яка належала матері ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 березня 2015 року (а.с.15).

В ході підготовки документів для оформлення спадкових прав 1/2 частину земельної частки (паю) площею 2,00 в умовних кадастрових гектарах на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яка належить бабці ОСОБА_5 і матері його батька - ОСОБА_7 , що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0412687 від 19 серпня 1997 року, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 27 травня 1997 року № 121, з`ясувалось, що вказані рішення і сертифікат видані після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 (а.с.22-28). На цій підставі державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Когутницький Є.В. відмовив позивачеві в оформленні спадщини на вище вказану земельну ділянку, про що виніс постанову від 09 липня 2020 року №1085/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11).

Окрім позивача спадкоємцем спадщини ОСОБА_7 є третя особа - ОСОБА_4 , яка є її онукою і рідною сестрою ОСОБА_5 , що встановлено свідоцтвами про їх народження та підтверджується копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2019 року у справі №127/4280/19 (а.с.40-41).

Третя особа ОСОБА_4 оформила свої спадкові права після смерті ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 7 травня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 1-454 по спадковій справі № 97/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 та матеріалами цієї спадкової справи (а.с.29-56).

З довідки виконкому Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 31.10.2019 року за № 601, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 97/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , вбачається, що за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 рахувалась земельна частка (пай), спадкоємцями якої є онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які протягом шести місяців вступили у фактичне володіння майном померлої та розпорядилися її домашніми речами. ОСОБА_5 не встиг оформити своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.35).

Таким чином, за даними спадкової справи № 97/2020, третя особа ОСОБА_4 , та чоловік позивача ОСОБА_5 за життя прийняли спадщину своєї бабки по батьковій лінії ОСОБА_7 .

Крім того, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 набулаправо на земельну частку (пай) площею 2,00 в умовних кадастрових гектарах на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0412687 від 19 серпня 1997 року, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 27 травня 1997 року № 121, тому право на цю земельну частку (пай) входить до складу спадщини після її смерті.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно.

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно частини другої статті 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

За приписами ст.ст. 1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю.

Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець ОСОБА_7 , спадкоємцем після смерті якої за законом є ОСОБА_5 , спадщину котрого прийняла позивач ОСОБА_3 , мав право на земельну частку (пай), як колишній член колективного сільськогосподарського підприємства ім.Суворова с. Зведенівка Шаргородського району Вінницької області, при розпаюванні землі її було включено до списків членів колгоспу, які мають право на земельну частку (пай) за номером 197 (а.с.23-24), сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті ОСОБА_7 , тому право на цю земельну частку (пай) входить до складу спадщини після її смерті. Отже, позивач в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 вправі порушувати питання про успадкування права на належну йому частку цієї земельної частки (паю) з послідуючим отриманням свідоцтва про право власності.

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до пояснень в судовому засіданні представника відповідача Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області - старости села Зведенівка Джуринської сільської ради Стаєцької І.Г., сільська рада визнає обставини, викладені у позові та не заперечує щодо його задоволення.

Аналогічні пояснення містяться в заяві третьої особи ОСОБА_4 (а.с.69).

Враховуючи, що відповідачем Джуринською сільською радою визнано позовні вимоги ОСОБА_3 , суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. При цьому права інших осіб не порушуються.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителькою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка, ОСОБА_5 , право на його спадкове майно, яке складається із його права на Ѕ частку земельної частки (паю) площею 2,00 умовних кадастрових гектара на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яка належала його бабці, ОСОБА_7 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28 квітня 2021 року.

Суддя І.В. Войнаровський