Справа №266/2230/21
Провадження№ 2/266/742/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки при звільненні працівника та компенсації за весь час порушення строків виплати заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до ТОВ «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 76755,26 грн., середнього заробітку за час затримки при звільненні працівника в розмірі 24064,00 та компенсації за весь час порушення строків виплати заробітної плати в розмірі 342,42 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Судом встановлено, що позовна заява повинна бути залишена без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розміру, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно ч. ч. 1,2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачка у позові крім заробітної плати просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки по день звільнення.

Отже, висунута позивачем вимога щодо стягнення середнього заробітку, не є за своєю суттю вимогою про стягнення заробітної плати або поновлення на роботі, а також не є іншою вимогою, яка діючим законодавством звільнена від сплати судового збору.

Аналогічна позиція також викладена в Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, провадження № 12-301гс18.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою - позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем до заяви не додано документів про сплату судового збору.

Тобто, позивач повинен надати суду докази сплати судового збору у сумі 908,00 гривень за вимогу майнового характеру щодо стягнення середнього заробітку.

В зв`язку з наведеним, суд вважає, що заява ОСОБА_1 до ТОВ «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки при звільненні працівника та компенсації за весь час порушення строків виплати заробітної плати, підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.175-177ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки при звільненні працівника та компенсації за весь час порушення строків виплати заробітної плати - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Федотова В. М.