Провадження № 6/359/71/2021
Справа №2-2105/2010
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участі представника заявника - Цурка Н.О.,

представник заінтересованої

особи-боржника - Цирулевської М.В.,

представника заінтересованої

особи - Дяченка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль Київської області заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», боржник - ОСОБА_2 , Державна іпотечна установа, про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

В С Т А Н О В И В:

14.12.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 з проханням замінити стягувача Замінити стягувача (первісного кредитора) з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у справі №2-2105/2010 щодо виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2010 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23.03.2017 року у розмірі 4185440 гривень (а.с.1-2).

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2010 у справі №2-2105/2010 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23.03.2017 року у розмірі 4185440 гривень та за кредитним договором №20-08-Ип/19 від 18.04.2008 року у розмірі 1289733 гривні 99 копійок.

Зазначає, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень 20 квітня 2018 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області замінено стягувача з Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника Державну іпотечну установу у виконавчому листі №2-2105/2010 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №20-08-Ип/19 від 18.04.2008 року у розмірі 1289733 гривні 99 копійок.

Також вказує, що став переможцем електронних торгів, проведених на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з продажу лоту №GL1N419094 про відступлення права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», оформлених протоколом UA-EA-2020-09-28-000001-b, здійснивши оплату в сумі 347867,75 грн., та уклав 30.10.2020 з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб. В тому числі за вказаним Договором про відступлення права вимоги та Додатків до нього заявнику було відступлено право вимоги за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23.03.2017 року.

З урахуванням вимог ст.512 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.442 ЦПК України вважає, що набув права вимоги до боржника та просить замінити стягувача згідно з поданою заявою

Ухвалою від 16.12.2020 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду (а.с.24)

16.02.2021 від представника боржника ОСОБА_2 адвоката Цирулевської М.В. на електронну адресу суду надійшли письмові заперечення за заяву про заміну стягувача на його правонаступника з проханням відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача (а.с.46-52). Заперечуючи проти поданої заяви, зазначає, що заява не містить доказів відступлення права вимоги, оскільки на аркуші Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги, на якому міститься п.27 (з прізвищем боржника) відсутні підписи сторін, відсутні докази передання від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_1 документів, що засвідчують права вимоги, не містять письмового повідомлення боржника про заміну кредитора. Представник боржника вказує, що відповідно до ч.3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. В цьому зв`язку зазначає, що фізична особа може бути потенційним покупцем та може набути право власності або інше речове право не на будь-який актив банку, що ліквідується, зокрема вказує, що суб`єктом, які можуть надавати кредит та, відповідно, володіти правом вимоги за кредитним договором є банк, або інша фінансова установа, а ОСОБА_1 є фізичною особою, жодними ліцензіями на право надавати фінансові послуги не володіє, а тому не має права набувати права вимоги за кредитним договором. Тому кредитор ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на може бути замінений на ОСОБА_1 ..

16.02.2021 від представника Державної іпотечної встанови до суду надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.69-72), а саме: про витребування від ОСОБА_1 належним чином засвідчених копій усіх ліцензій, дозволів та інших документів, які підтверджують право на здійснення факторингових операцій.

Ухвалою суду від 16.02.2021, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.100), зазначене клопотання представника Державної іпотечної установи про витребування доказів було залишено без задоволення, та відповідно до вимог ст.ст.95, 223 ЦПК України визнано обов`язковою явку заявника, якого зобов`язано надати оригінали документів, копії яких долучено до заяви про заміну стягувача.

18.03.2021 від заявника ОСОБА_1 до суду надійшла письмова відповідь на заперечення представника ОСОБА_2 адвоката Цирулевської М.В. від 15.02.2021 (а.с.110-115), у якій заявник не погоджується з доводами представника боржника, зокрема вказує, що законодавство України не містить жодних обмежень щодо продажу активів банку, який знаходиться на стадії ліквідації, у вигляді відступлення прав вимог до боржників лише фінансовим установам та звертає увагу, що заявник не набув права здійснювати фінансові операції відносно боржників, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 30.10.2020 до нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань в розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор.

05.04.2021 від представника боржника ОСОБА_2 адвоката Цирулевської М.В. до суду засобами поштового зв`язку надійшли додаткові пояснення по справі (а.с.218-221), за змістом яких звертає увагу, що в силу вимог ст.ст.7,20 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» заміна стягувача на фізичну особу суперечить законодавству України та призведе до порушення прав боржника.

20.04.2021 від заявника ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на додаткові пояснення представника боржника (а.с.243), за змістом якої заявник зазначає, що рішення суду набрало законної сили, боржником рішення суду не виконано та що за встановлення факту невиконання судового рішення заміна сторони виконавчого провадження не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Цурка Н.О. в судовому засіданні повністю підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Від стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заперечень по суті поданої заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача не надійшло.

В силу вимог ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши подану заяву, письмові матеріали даної цивільної справи, в тому числі цивільної справи №2-2105/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора, а також оригінали наданих представником ОСОБА_1 документів, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.11.2010 Бориспільським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення у цивільній справі №2-2105/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23.03.2017 року у розмірі 4185440 гривень та за кредитним договором №20-08-Ип/19 від 18.04.2008 року у розмірі 1289733 гривні 99 копійок.

Учасниками справи визнано та отриманою шляхом доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2018 року у справі №2-21-5/2010 (провадження №6/359/63/2018) (а.с.18-19) підтверджується, що вказаною ухвалою було задоволено заяву Державної іпотечної установи про заміну сторони у виконавчому провадженні: замінено стягувача з Акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» на правонаступника - Державну іпотечну установу у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження у справі № 2-2105/2010 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 20-08-Ип/19 від 28.04.2008 р. у розмірі 1 289 733,90 грн., а у разі відкриття виконавчого провадження: замінити стягувача з Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника - Державну іпотечну установу у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-2105/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за Кредитним договором № 20-08-Ип/19 від 28.04.2008 р. у розмірі 1 289 733,90 грн.

Згідно з протоколом електронного аукціону UA-EA-2020-09-28-000001-b (а.с.9), оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні 12 жовтня 2020 року відбулись електронні торги з продажу лоту № GL1N419094 про відступлення права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», переможцем яких визначено заявника ОСОБА_1 . Сума, яка підлягала сплаті 347867 гривень 75 копійок.

Як вбачається з дублікату квитанції ПриватБанку №0.0..1 від 22.10.2020 ОСОБА_1 перераховано одержувачу - АТ «Банк «Фінанси та Кредит» вищевказану суму 347867 гривень 75 копійок в якості оплати за лот № GL1N419094 відповідно до протоколу №UA-EA-2020-09-28-000001-b від 12.10.2020 (а.с.10).

Суд звертає увагу, що будь-яких належних і допустимих доказів того, що такі кошти не були перераховані, заінтересованими особами надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

З Досліджених в судовому засіданні оригіналів документів, копії яких долучено заявником, встановлено, що 30.10.2020 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб (а.с.11-12).

Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги за цим Договором в порядку та на умовах, визначених Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених Договором, права вимоги Банку до позичальника та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 та №2 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що за Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває наступні права кредитора за Основними договорами: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами щодо сплати Боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у Додатку №1 до Договору та визначених на момент набуття Новим Кредитором Права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Права вимоги процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Прав вимоги штрафних санкцій, неустойок (штрафів, пені), відшкодування за договором страхування, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора відповідно до цього Договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. До Нового кредитора не переходить права на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надані Банку відповідно до умов Основних договорів

Відповідно до п. 37 Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 30.10.2020 права вимоги відступаються зокрема і за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23.03.2007, боржником за яким є ОСОБА_2 (а.с.13-14)

Крім того, згідно з Актом приймання та передачі до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 30 жовтня 2020 року та Договору купівлі-продажу майнових прав від 30 жовтня 2020 року (а.с.121-126), підписаного сторонами : АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , новий кредитор ОСОБА_1 отримав від Банку оригінал кредитного договору №16-07-Ид/19 від 23.03.2007, позичальник - ОСОБА_2 , оригінал Додаткової угоди №1 від 20.08.2008 до кредитного договору №16-07-Ид/19 від 23.03.2007.

Оригінал акту приймання передачі, а також оригінал Кредитного договору №16-07-Ид/19 від 23.03.2007, укладеного між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 (а.с.131-133) були надані суду представником заявника ОСОБА_1 та досліджені в судовому засіданні.

Договір є дійсним, доказів того, що договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 30.10.2020 був оспорений та визнаний в судовому порядку недійсним суду надано не було.

Згідно з ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Крім того, за змістом ч.5 ст.442 ЦПК України, якою визначений порядок заміни сторони виконавчого провадження, передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст.55 ЦПК України є правонаступником стягувача, та відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» і ст.442 ЦПК України вправі звернутися до суду із заявою про заміну сторони правонаступником.

При цьому, суд враховує висновок Верховного Суду України, наведений в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, де зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що заборгованість погашена, рішення суду відповідачем ОСОБА_2 виконано, суду надано не було.

При цьому, суд не погоджується із запереченнями боржника що заявник ОСОБА_1 , будучи фізичною особою та не маючи ліцензії на здійснення фінансових операцій факторингу, який не має права набувати права вимоги за кредитним договором, та з цих підстав не може бути стягувачем, враховуючи наступне.

За загальним правилом, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа.

Водночас процедура припинення банку як юридичної особи проводиться у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При ліквідації банку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі з дня початку процедури ліквідації банку здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку.

Положення нормативно-правових актів, якими врегульовано процедуру ліквідації банку, допускають продаж майна банку, який перебуває в стадії виведення з ринку (ліквідації), шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання на конкурсних засадах будь-яким суб`єктам правовідносин, у тому числі без статусу банку або фінансової установи.

При цьому, враховуючи відкликання Національним банком України банківської ліцензії банку, а також наслідки початку процедури його ліквідації, обмеження прав фізичних осіб на участь у торгах з продажу прав вимоги цим банком законодавством не визначені.

Положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та прийняті на його виконання нормативно-правові акти ФГВФО, які не містять заборони щодо придбання фізичними особами майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, є пріоритетними щодо інших нормативних актів України.

Заявник не набув права здійснювати фінансові операції стосовно боржника, за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в Постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 640/14873/19 (провадження № 61-6649св20).

При цьому зі змісту вищенаведеної постанови Верховного Суду вбачається, що колегія суддів Верховного Суду звернула увагу, що в даному випадку договір відступлення прав вимоги за кредитним договором був укладений у процедурі примусової ліквідації банку, порядок проведення якої регулюється спеціальними нормами, а тому доводи сторони про невідповідність висновків судів попередніх інстанцій правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати ВС у справах № 909/968/16, № 465/646/11, № 638/22396/14-ц, є необґрунтованими.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявник ОСОБА_1 хоч і є новим кредитором у зобов`язанні в межах, визначених Договором про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 30.10.2020, позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема, брати участь як сторона у виконавчому провадженні, вимагати виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

При цьому, суд також враховує, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України». Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Наведене означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження».

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд враховує, що заміна сторони у виконавчому провадженні жодним чином не впливає на обов`язок заінтересованої особи відповідача ОСОБА_2 виконати судове рішення в межах та у спосіб, визначених у рішенні суду, яке набрало законної сили, а також не обмежує його у праві захищати свої законні права та інтереси як боржника у випадках та в порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та відповідною главою Цивільного процесуального кодексу України.

Тим більше не встановлено жодних порушень прав та законних інтересів залученої до участі у справі заінтересованої особи Державної іпотечної установи, враховуючи, що заміна стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ОСОБА_1 відбувається лише в межах суми, стягнутої за рішенням суду за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23.03.2017 року у розмірі 4185440 гривень, до якої, як визнано учасниками справи та як вбачається з досліджених судом доказів, Державна іпотечна установа не має жодного відношення, у зв`язку з чим не її права стягувача жодним чином не обмежуються та не порушуються внаслідок задоволення поданої заяви.

З урахуванням викладеного заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження слід визнати обґрунтованою, такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 261, 268, 353, 354, 442 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у справі №2-2105/2010 щодо виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2010 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №16-07-Ид/19 від 23.03.2017 року у розмірі 4185440 гривень.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвала залишена в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлений 30.04.2021.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів