ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/338/21 Справа № 210/639/19 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Криворізької міської ради на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2019 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником 1/2 частки (квартири за АДРЕСА_1 . Іншим співвласником зазначеного домоволодіння та власником 1/2 частки (квартира за № 1) був ОСОБА_2 , 1918 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємці у померлого відсутні, будь-які особи спадщину не приймали, земельна ділянка під домоволодінням у власності не перебуває.

З 1992 року у частку, що належала померлому, постійно намагались вселитись особи без постійного місця проживання, інші соціально-невлаштовані люди різних національностей. Частка перебувала у занедбаному стані та потребувала і потребує постійного стороннього догляду. Так як частки власників знаходяться під одним дахом і незадовільний стан однієї частини будинку прямо впливає на частину будинку, що належить позивачу, остання вимушена була постійно звертатись з проханнями щодо передачі їй частки померлого у власність або у постійне користування. Позитивного результату вона не отримала, через що, для недопущення остаточного руйнування частини будинку, що належала ОСОБА_2 , почала підтримувати його належний стан та вимушено користуватись ним з 2003 року. Таким чином, позивач відкрито, безперервно, володіє зазначеним нерухомим майном по сьогоднішній день, та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням суду від 16.12.2009 року визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 та складалася з 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_2 . Не зважаючи на рішення суду позивач вимушено обслуговує житловий будинок по мірі своїх сил та можливостей, добросовісно володіє нерухомим майном більше ніж 10 років здійснює поточний ремонт, так як будинок дуже старий, у занедбаному стані, і йому потрібно постійний догляд, підтримує подвір`я. Позивач користується житловим будинком відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у володінні, та безперервно, так як володіння не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

У зв`язку з чим просить визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 , що складається з частини житлового будинку літ. «А-1» (квартира за АДРЕСА_3 за технічною документацією), саме: прим. 1-1 «коридор», площею 3,5 кв.м., прим. 1-2 «кухня» площею 12,5 кв.м., прим. 1-3 «житлова кімната» площею 13,0 кв.м.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року позов задоволено та ухвалено визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 , що складається з частини житлового будинку літ. «А-1» (квартира за АДРЕСА_3 за технічною документацією), а саме: прим. 1-1 «коридор», площею 3,5 кв.м., прим. 1-2 «кухня» площею 12,5 кв.м., прим. 1-3 «житлова кімната» площею 13,0 кв.м.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа вказаним у позові нерухомим майном, та тривалий час, а саме з 2003 року (понад 10 років) продовжує відкрито, безперервно користуватися 1/2 частиною домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить Територіальній громаді м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю на вказану 1/2 частину домоволодіння, а тому позовні вимоги задовольняє в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Криворізька міська рада просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 02.07.2003 року, посвідченого Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Борисенко С.М., зареєстрованого в реєстрі за №1689 (а.с. 5, 6).

Відповідно до даних Голови квартального комітету №13 (Металургійний район м. Кривий Ріг) Леонченко О.В. від 16.01.2019 року ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та Інформаційної довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 15.01.2009 року №69, 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1972 року (а.с. 7-8, 13-14).

Згідно листа Дзержинського відділу РАЦС КМУЮ від 01.07.2008 року №1887/02-21 ОСОБА_2 , 1918 року народження, помер, про що наявний актовий запис про смерть №972 від 04.11.1992 року (а.с. 11).

З Інформації, наданої Криворізьким відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» від 21.04.2009 року №04/16-001678, щодо оформлення права власності, зокрема, на земельну ділянку індивідуальної забудови, яка розташована по АДРЕСА_2 , з 05.08.2005 року у базі даних автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру м. Кривий Ріг, станом на 21.04.2009 року не зареєстровано (а.с. 12).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2009 року, визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , і складається з 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_2 . Рішення суду оскаржено не було та набрало законної сили 26.12.2009 року (а.с. 16).

Оціночна вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 30.01.2019 року становить 112200,00 грн., в тому числі 1/2 частка склала в розмірі 56100,00 грн., що підтверджено звітом про незалежну оцінку від 30.01.2019 року (а.с. 17).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно №181519141 від 18.09.2019 року 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться у комунальній власності, та належить Територіальній громаді м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради (а.с. 47-48).

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа вказаним у позові нерухомим майном, та тривалий час, а саме з 2003 року (понад 10 років) продовжує відкрито, безперервно користуватися 1/2 частиною домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить Територіальній громаді м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю на вказану 1/2 частину домоволодіння, а тому позовні вимоги задовольняє в повному обсязі.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Так, згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

А згідно, роз`яснень, викладених у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Так, колегія суддів встановила та це підтверджується матеріалами справи, що Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2009 року, визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , і складається з 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_2 . Рішення суду оскаржено не було та набрало законної сили 26.12.2009 року.

09 листопада 2012 року між виконкомом Дзержинської (нині- Металургійної) районної у місті ради та ОСОБА_1 було укладено Договір № 3 безоплатного зберігання (з правом користування) безхазяйного нерухомого майна, відповідно до якого Зберігач ОСОБА_1 зобов`язується безоплатно зберігати у стані, що складався на день укладання цього договору відумерле нерухоме майно, а саму: 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 без зміни цільового призначення, яка передається їй іншою стороною Поклажодавцем, і повернути його цій стороні у стані, не гіршому, ніж при отриманні на зберігання.

Тобто, оскільки, ОСОБА_1 лише користувалася частиною спірного житлового будинку, а тому на даний випадок дія норми 344 ЦК України не поширюється.

Проте суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, чим порушив норми матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення районного суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

В зв`язку із задоволення апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1152,60 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради судовий збір в розмірі 1152,60 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко