УХВАЛА

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 204/682/21

провадження № 61-6851ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року

та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Дніпровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного суду, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року позовну заяву повернуто позивачам на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року визнано неподаною та повернуто.

26 квітня 2021 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 04 лютого 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, скріплена електронним цифровим підписом.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувану оскаржувані судові рішення скасувати і справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року необхідно відмовити, з огляду

на наступне.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства

є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення

за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу

в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого

2021 року не переглянута в апеляційному порядку, а тому у відкритті касаційного провадження на вказане судове рішення необхідно відмовити.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року необхідно відмовити.

Касаційна скарга на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 березня

2021 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина 2 статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду, і ОСОБА_2 не порушено питання про поновлення цього строку.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 необхідно надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести поважні підстави пропуску строку та надати належні докази на підтвердження.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, у касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд звільнити його від сплати судового збору, з посиланням на важкий майновий стан. У клопотанні ОСОБА_2 посилається на підпункт статтю 8 Конституції України, пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання до суду позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний період.

Предметом позову у даній справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, однак з касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення не убачається,

що є підставою для подання такого позову до суду і чи підпадають такі підстави під дію пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження важкого майнового стану, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку із важким майновим станом.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для його задоволення на підставі норм Закону, на які він посилається.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року становить 2 270,00грн.

Отже, ОСОБА_2 за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року необхідно сплатити 454,00 грн судового збору або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.

р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ,

що підтверджує його сплату.

У порушення частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги

не додано копії скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Також у порушення частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі

не зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що на думку заявника призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції

із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 23 березня 2021 року необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Дніпровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного суду, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про стягнення матеріальної та моральної шкоди

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська