Справа №751/6846/15-ц
Провадження №2/751/293/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Гармаш Лящинської М.В.

за участю: представника позивача Чайки О.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоруський Торговий дім «Залиман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман», ОСОБА_2 про стягнення солідарно з фізичної особи ОСОБА_2 і ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман» 476 535 грн. на користь позивача. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2013 року ОСОБА_3 позичив ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 476 535 грн. Вказаний факт підтверджується розпискою від 08.10.2013 року. Відповідно до умов розписки, дата повернення не вказана, а борг має бути повернутий після пред`явлення письмової вимоги. В забезпечення виконання умов розписки, 08.10.2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман» був укладений договір поруки. Вказує, що ОСОБА_3 двічі надіслав ОСОБА_2 письмові вимоги про повернення боргу. Зазначає, що між ОСОБА_3 і позивачем був укладений договір про відступлення права вимоги за розпискою. Вказує, що ця обставина була повідомлена відповідачам. Просить стягнути з ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман», ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 476 535 грн.

30 вересня 2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено.

03.06.2020 року до суду від адвоката Кочкарьова Сергія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшла заява про перегляд заочного рішення по справі №751/6846/15-ц та заява про поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення по даній справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 серпня 2020 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.09.2015 року. Заяву представника відповідача по справі адвоката Кочкарьова Сергія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоруський Торговий дім «Залиман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено. Заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.09.2015 року скасовано. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених в заяві.

Представник відповідача ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман» в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Адвокат Кочкарьов Сергій Валерійович, який діє в інтересах ОСОБА_2 , надіслав на адресу суду письмові пояснення (заперечення на позов) та клопотання про відкладення розгляду справи, а у випадку неможливості відкладення, просить відмовити в задоволенні позовних вимог (т. 2, а.с.42-43).

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез`явившихся учасників справи.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що 08.10.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено розписку про взяття останнім на себе відповідних витрат на загальну суму 476 536 грн. (т. 1 а.с. 30). В забезпечення виконання умов вищезгаданої розписки, 08.10.2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман» був укладений договір поруки (т. 1 а.с. 4).

Також в судовому засіданні було встановлено, що 30.06.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір № 8/04 про відступлення права вимоги (т. 1 а.с. 5), згідно якого ОСОБА_3 відступив ОСОБА_1 право вимоги за борговою розпискою від 08.10.2013 року (т. 1 а.с.5).

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України.

На підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Частиною другою ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Момент виникнення права власності на предмет за договором позики залежить від того, що саме передається позичальникові. Право власності на готівкові кошти виникає у позичальника в момент їх фактичної передачі. В разі безготівкових розрахунків воно виникає з моменту зарахування коштів на рахунок _позичальника. Якщо предметом є речі, право власності виникає в момент фактичної передачі. Відповідно до цієї правової норми для укладення договору необхідно передання майна або вчинення іншої дії, яка свідчить про перехід права власності на річ. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Сам факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів саме в позику (ВС/КЦС, справа № 369/3340/16-ц 22.08.19).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно правової позиції ВСУ у справі №6-1967цс15 від 11 листопада 2015 року, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Із покладеної в основу предмету позову розписки не вбачається, що ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 , а останній в свою чергу прийняв, грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками. Даний документ не містить умови отримання ОСОБА_2 в борг грошових коштів або інших речей, визначених родовими ознаками, із зобов`язанням їх повернення та дати їх отримання. Аналіз даного документу та застосування до спірних правовідносин ст. ст. 1046, 1047 та 1049 ЦК України приводить до обґрунтованого висновку про недоведеність існування між сторонами правовідносин за договором позики.

Більш того, дана розписка не може вважатись таким документом, який підтверджує правовідносини такими, що виникли на підставі договору позики, оскільки даний паперовий документ не містить жодного зустрічного обов`язку ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_2 , тобто в силу ст. 626 ЦК України, даний договір, на думку суду, є одностороннім. Таким чином, наведене дає підстави стверджувати, що між сторонами не виникали правовідносини, що витікають із договору позики.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, у відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципом диспозитивності, згідно з яким захист здійснюється виключно у межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів і з суворим дотриманням приписів ст. 16 ЦК України.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. При цьому суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За нормами ч.ч. 1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Наведене дає підстави стверджувати про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами того, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору позики.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 16, 51, 81, 82, 141, 158, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоруський Торговий дім «Залиман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлений 19.04.2021 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач