Справа № 487/4378/19
Провадження № 2-зз/487/18/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Попович В.Б., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №487/4378/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.06.2019 року по справі №487/4378/19, якою накладено арешт на його майно та заборонено здійснення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з реєстрацією права власності, щодо нерухомого майна, належного йому на праві власності. З огляду на те, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.03.2021 року в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено. Станом на сьогоднішній день, дана постанова набрала законної сили, що свідчить про відсутність підстави для збереження дії запобіжних заходів накладених вищенаведеною ухвалою суду.

26.04.2021 року представник позивача ОСОБА_4 надав до канцелярії суду заперечення, якими просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення. В обґрунтування позиції зазначив, що ухвалою Верховного Суду від 19.04.2021 року відкрито касаційне провадження у справі №487/4378/19. Зупинено дію постанови Миколаївського апеляційного суду від 24.03.2021 року до закінчення її перегляду в касаційному провадженні. За такого, відсутні підстави для скасування заходів забезпечення у даній справі.

Представник заявника та заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в призначене судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, ухвалою суду від 07.06.2019 року накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: дачний будинок, будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер :02:075:0473 площею 0,0172 га для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер :02:075:0192 площею 0,0483 га для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 ; квартиру загальною площею 29,7 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_5 . Заборонено здійснення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з реєстрацією права власності щодо нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.03.2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором задоволено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики у розмірі 12000000 (дванадцять мільйонів) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 9989,20 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.03.2021 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та зустрічного позову ОСОБА_1 ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.

Однак, ухвалою Верховного Суду віл 19.04.2021 року відкрито касаційне провадження у справі №487/4378/19. Зупинено дію постанови Миколаївського апеляційного суду від 24.03.2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Стаття 149 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України визначає види забезпечення позову, зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно положень ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, враховуючи, що забезпечення позову необхідне для забезпечення виконання рішення суду, враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 19.04.2021 року зупинено дію постанови Миколаївського апеляційного року від 24.03.2021 року до закінчення касаційного провадження, суд вважає, що на даний час не відпали обставини які слугували підставю для вжиття заходів забезпечення позову накладених ухвалою суду від 07.06.2019 року. За такого, у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 158, 259, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №487/4378/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 05.05.2021 року.

Суддя С.В. Щербина