Справа № 456/1981/21
Провадження № 2-н/456/464/2021
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу в частині вимог

та відкриття наказного провадження в іншій частині

27 квітня 2021 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері-бурове обладнання (Україна)» (місцезнаходження юридичної особи: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Д. Яворницького, буд. 41; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 33797665) нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 26.04.2021 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області із заявою у порядку наказного провадження, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника ТОВ «Діскавері-бурове обладнання (Україна)» на його користь нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, в розмірі 397 577 (триста дев`яносто сім тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн. 98 коп., а також просить суд зобов`язати ТОВ «Діскавері-бурове обладнання (Україна)» сплатити йому середній заробіток за весь час непроведення кінцевого розрахунку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.04.2021 року дану заяву про видачу судового наказу розподілено головуючому судді Микитину В.Я..

Відповідно до пункту 8 роз`яснень, наданих пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що оформлені у постанові від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо у заяві про видачу судового наказу об`єднано вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суддя ухвалою відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині цих вимог, а щодо вимог, які підлягають розгляду в порядку наказного провадження, вирішує питання про відкриття наказного провадження. Якщо такі вимоги між собою взаємопов`язані та окремий їх розгляд неможливий, то суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, але лише за умови сукупності таких підстав.

Пунктом 12 названих роз`яснень визначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, то судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому ч. 2 ст. 233 КЗпП визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

В порушення викладеного заявником не долучено до матеріалів заяви про видачу судового наказу докази та розрахунки, що вказують на розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, котрими можуть бути будь-які належно оформлені документи, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

За змістом розділу ІІ «Наказне провадження» чинного ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути виданий лише за умови безспірності заявлених у заяві про видачу судового наказу вимог.

Оскільки ОСОБА_1 заявлено вимогу про зобов`язання сплатити середній заробіток за весь час не проведення кінцевого розрахунку, то тим самим, він цією вимогою породжує наявність спору про право, так як це не врегульовано з боржником, не визнано ним, як і не підтверджено жодним детальним розрахунком розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В даному випадку, хоча заявлені вимоги й пов`язані між собою, оскільки мають спільну мету, яка полягає у стягненні з боржника нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, проте ці дві вимови є самостійними, одночасно заявник має право та можливість звертатися до суду з окремими заявами про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, та про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, перевіривши матеріали справи, враховуючи, що частина заявлених вимог не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу в цій частині вимог. В іншій частині вимог заяви про видачу судового наказу наказне провадження підлягає відкриттю.

Питання звільнення від сплати судового збору регулюється статтею 5 Закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до пункту 1 частини 1 названої статті, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи, - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином заявник звільняється від обов`язку щодо справляння судового збору за подання ним заяви про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Частиною 2 статті 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження.

Отже, заява про видачу судового наказу подана та оформлена у відповідності до вимог, встановлених ст. ст. 162-164 ЦПК України.

Підстав для відмови у видачі судового наказу чи повернення заяви про видачу судового наказу, за виключенням частини вимог в яких відмовлено у відкритті наказного провадження, передбачених ст. 165 ЦПК України, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 19, 162-165, 260-261, 353-354 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині заявлених вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері-бурове обладнання (Україна)» сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку.

Роз`яснити ОСОБА_1 наслідки відмови у видачі судового наказу в частині заявлених вимог.

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері-бурове обладнання (Україна)» в частині заявлених вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Копію ухвали про відмову у видачі судового наказу в частині вимог та відкриття наказного провадження в іншій частині надіслати заявнику та боржнику з урахуванням вимог, встановлених ч. 5 ст. 128 ЦПК України, для відома.

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері-бурове обладнання (Україна)» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати розглянути протягом п`яти днів з дня її надходження до Стрийського міськрайонного суду Львівської області, без судового засідання й повідомлення заявника та боржника.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою https://stm.lv.court.gov.ua..

Ухвала судді, в силу положень ч. 2 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак у частині відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена заявником у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу у наведеній частині подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала судді в іншій частині оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 27 квітня 2021 року.

Суддя В.Я. Микитин