1Справа № 335/4488/14-ц 4-с/335/20/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Жукової В.Е., заявника ОСОБА_1 , представника стягувача ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2021, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць К.С. від 11.02.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64307399.

В обґрунтування скарги зазначено, що 21.05.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ за заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (справа №335/4488/14-ц, 2-н/335/660/2014).

11.02.2021 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць К.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64307399, на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав 05.03.2021 поштовим зв`язком, у зв`язку із чим строк на її оскарження ним дотримано.

Вважає, що постанова державного виконавця від 11.02.2021 про відкриття виконавчого провадження винесена з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства.

Так, судовий наказ набрав чинності 04.08.2014, а строк пред`явлення його до виконання визначено до 04.08.2015, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, в редакції чинній на час винесення наказу.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, яким визначено інші строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Разом з тим, строк пред`явлення наказу до виконання сплив 04.08.2015, тобто до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, у зв`язку із чим норми нового Закону для пред`явлення вказаного наказу до виконання не застосовуються.

У зв`язку із тим, що постанову державного виконавця винесено 11.02.2021, тобто після спливу строку пред`явлення судового наказу до виконання, ОСОБА_1 вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 12.03.2021 року призначено судове засідання з розгляду вказаної скарги на 31.03.2021, яке було відкладено на 26.04.2021 у зв`язку із ненадходженням витребуваних документів.

Вказаною ухвалою з Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), витребувано копію виконавчого провадження № 64307399 (боржник ОСОБА_1 ).

31.03.2021 від старшого державного виконавця Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Корнійчук К.С. на адресу суду надійшли заперечення на скаргу ОСОБА_1 та витребувані документи.

В обґрунтування заперечень зазначено, що із скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць К.С. про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2021, державний виконавець не погоджується, оскільки вказана постанова винесена правомірно, з дотриманням вимог чинного Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», судовий наказ від 21.05.2014, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років.

Згідно відміток на вищезазначеному судовому наказі, він неодноразово пред`являвся до виконавчої служби, та відкриваючи виконавче провадження на підставі вказаного судового наказу, державним виконавцем були враховані вимоги ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно відмітки на судовому наказі, 26.06.2019 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим строк його пред`явлення до виконання встановлюється з дня його повернення, та відповідно закінчується 26.06.2022.

На підставі викладеного, старший державний виконавець Корнійчук К.С. просила у задоволенні скарги відмовити.

У судовому засіданні боржник ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав викладених у ній, просив її задовольнити.

Представник стягувача - Концерну «МТМ» Когут А.В. проти задоволення скарги заперечувала, та просила відмовити у задоволенні скарги.

Старший державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Корнійчук К.С., будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення судової повістки, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки у судове засідання не повідомила.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, яка передбачає, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду вказаної скарги у відсутність державного виконавця.

Заслухавши пояснення боржника, представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у ході розгляду скарги, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 21.05.2015 видано судовий наказ за заявою Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Вказаним судовим наказом стягнуто із ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 486 грн. 33 коп. та судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. (справа №335/4488/14-ц, 2-н/335/660/2014).

Згідно відміток, які наявні на копії судового наказу вбачається, що він набрав чинності 04.08.2014, його було видано стягувачу 05.08.2014, строк пред`явлення судового наказу до виконання визначено до 04.08.2015.

З відміток на зворотньому боці вказаного судового наказу у розділі «Відмітки про виконання судового наказу» вбачається, що 03.06.2015, 12.08.2016 державним виконавцем було повернуто судовий наказ стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що стягнення не проводилось. Крім того, зазначений судовий наказ також повертався стягувачу і 26.06.2019 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент повернення 03.06.2015 та 12.08.2016 виконавчого документу) передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент повернення 26.06.2019 виконавчого документу) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

21.01.2021 Концерн «МТМ» звернувся до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного судового наказу.

Постановою державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.02.2021 відкрито виконавче провадження ВП №64307399 з примусового виконання виконавчого листа №335/4488/14-ц, який видано 05.08.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості у розмірі 3608, 13 грн.

ОСОБА_1 вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2021 є неправомірною, оскільки строк пред`явлення судового наказу до виконання визначено до 04.08.2015 року та на час відкриття виконавчого провадження він сплив.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент набрання законної сили судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2014 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

До набрання чинності 05 жовтня 2016 року Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» судовий наказ двічі пред`являвся до виконання в межах річного строку, як було передбачено вимогами чинного на той період Закону України «Про виконавче провадження».

На час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», судовий наказ перебував на виконанні у відділі ДВС, що підтверджується витягом із Автоматизованої системи виконавчого провадження, згідно якого виконавче провадження, боржником по якому був ОСОБА_1 , а стягувачем Концерн «Міські теплові мережі», було відкрито 23.09.2016, і згідно останньої відмітки на виконавчому документі, його було повернуто стягувачу 26.06.2019.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18), від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17 (провадження № 61-42207св18), від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18 (провадження № 61-6732св19) та 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц (провадження № 61-6811св20).

Судовий наказ Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 року набрав законної сили 04.08.2014 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено - один рік, тобто до 04.08.2015 року. Судовий наказ виданий 05.08.2014 року та неодноразово пред`являвся стягувачем до виконання в межах річного строку, як було передбачено вимогами чинного на той період Закону України «Про виконавче провадження».

Судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості та судових витрат, востаннє було повернуто стягувачу 26.06.2019 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»,.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З урахуванням наведених вище обставин, а також того, що державним виконавцем було повернуто судовий наказ №335/4488/14-ц стягувачу26.06.2019, та на момент набрання чинності Законом № 1404-VIII строк пред`явлення до виконання судового наказу не сплив, то зазначений судовий наказ міг бути пред`явлений до виконання протягом наступних трьох років, тобто до 26.06.2022 року.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що Концерн «МТМ» звернувся до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження 21.01.2021 року, та 11.02.2021 року старшим державним виконавцем Корнійчук К.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64307399.

Таким чином, державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2021 року ВП №64307399 на підставі судового наказу по справі №335/4488/14-ц, який видано Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 21.05.2014 року, оскільки пред`явивши 21.01.2021 року судовий наказ до виконання стягувач не пропустив визначений законом строк на пред`явлення виконавчого документу для виконання.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2021 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 15-денний строк з дня складення повного судового рішення, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 29.04.2021.

Суддя К.В. Гашук