Ухвала

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 394/876/17

провадження № 61-16050св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року у складі судді Партоліної І. П. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Чельник О. І., Єгорової С. М., Письменного О. А. та Семенини Наталії Василівни на постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Чельник О. І., Єгорової С. М., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року, за час якого за спільні кошти позивача та відповідача внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету придбали майно, а оскільки шлюбний договір сторони не укладали та будь-яких домовленостей про зміну розміру часток майна не погоджували позивач вважала, що зазначене у позові нерухоме майно підлягає поділу між ними в рівних частках.

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя наступне майно: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 400,00 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску, автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, грошові кошти на рахунку «Депозит Плюс» у розмірі 128 342,78 грн на рахунку НОМЕР_4 в КФ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570, грошові кошти на рахунку «Депозит Плюс» у розмірі 100 000,00 грн на рахунку НОМЕР_5 в КФ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570, грошові кошти на рахунку «Стандарт» у розмірі 11 000,00 дол. США ( 291456,00 грн по курсу НБУ) на рахунку НОМЕР_6 в КФ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570; грошові кошти у розмірі 1 000,00 грн на рахунку НОМЕР_7 в КФ КБ «Приватбанк» МФО 305299, ОКПО 14360570. ОСОБА_1 просила також визнати за нею право власності на 1/2 частини: житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого та другого поверхів, тамбура, літньої кухні, гаража, сараю, убиральні, колодязя, огорожі, погреба, тамбура; будівлі магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який складається з частини першого поверху, ганку; земельної ділянки площею 400,00 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вартість 1/2 частини автомобіля «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, в розмірі 272 376 грн, залишивши автомобіль у власності відповідача; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки вартість Ѕ частини автомобіля «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску, в розмірі 91 112,10 грн, залишивши автомобіль у власності відповідача; вартість 1/2 частки автомобіля «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, в розмірі 160 122,75 грн, залишивши автомобіль у власності відповідача; 1/2 частку грошових коштів на рахунку «Депозит Плюс» у розмірі 128 342,78 грн на рахунку НОМЕР_4 в КФ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570, грошових коштів на рахунку «Депозит Плюс» у розмірі 100 000,00 грн на рахунку НОМЕР_5 в КФ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570, грошових коштів на рахунку «Стандарт» у розмірі 11 000,00 дол. США (291 456,00 грн по курсу НБУ) на рахунку НОМЕР_6 в КФ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570; грошових коштів у розмірі 1 000,00 грн на рахунку НОМЕР_7 в КФ КБ «Приватбанк» МФО 305299, ОКПО 14360570. Визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на житловий будинок з нежитловим приміщенням магазину по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просив визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 : житловий будинок АДРЕСА_3 ; визнати удаваними в частині покупця: договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 13 листопада 2014 року, що укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як продавцями з однієї сторони та ОСОБА_6 як покупцем, що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тереховою С. В. встановивши дійсним покупцем за договором ОСОБА_1 ; договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , що укладений між ОСОБА_7 з однієї строни як продавцем та ОСОБА_6 як покупцем від 21 вересня 2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тітаренко Н. В., встановивши дійсним покупцем за договором ОСОБА_1 ; договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_6 від 05 вересня 2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Степаненко Р. Г. Новоархангельського районного нотаріального округу, встановивши дійсним покупцем за договором ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_2 просив у ході поділу спільно нажитого майна подружжя визнати за ним право особистої власності на: житловий будинок з нежитловим приміщенням магазину в АДРЕСА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер :51:000:0160 по АДРЕСА_2 ; житловий будинок в АДРЕСА_7 ; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску; в ході поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на паєнагромадження в житлово-будівельному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на придбання квартири АДРЕСА_8 , квартири АДРЕСА_5 ; № НОМЕР_8 по АДРЕСА_9 , житлового будинку АДРЕСА_6 . Стягнути із ОСОБА_1 на його користь різницю у вартості спільно нажитого майна в сумі 751 836,50 грн.

Свої зустрічні вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що фактично все майно, яке було придбано у шлюбі, було придбане за його зароблені кошти, оскільки позивачка була оформлена підприємцем лише формально, а всією господарською діяльністю на станції технічного обслуговування та магазинах він займався особисто зі своїми працівниками. Звернувшись до адвоката та перевіривши дані реєстрів прав власності було встановлено, що дві квартири у м. Кропивницький придбані за спільні кошти, які він надавав позивачці, ОСОБА_1 оформила на свою дочку від попереднього шлюбу ОСОБА_6 . Нерухомість у ЖБК «Капучіно», а саме на квартиру АДРЕСА_8 позивач не встигла зареєструвати на ОСОБА_6 , а лише звернулась до державного реєстратора з можливістю замінити власника квартири із себе на дочку, хоча саме позивачка повністю сплатила кошти за пайовий внесок. ОСОБА_6 на момент придбання квартир мала 20 років, навчалась у вищому навчальному закладі на платній основі, за навчання якої сплачувала ОСОБА_1 за кошти, які відповідач їй надавав, а тому не могла мати таких коштів та заробітку, які б дозволили їй придбати нерухомість на таку значну суму. На придбання будинку по АДРЕСА_6 кошти на його придбання були отримані позивачкою з місця зберігання ним коштів у його житловому будинку і оформлено купівлю будинку на матір позивачки. Згоди на розпорядження коштами він позивачці не надавав, остання оформила спільне сумісне майно на третіх осіб з метою уникнення поділу майна подружжя, а тому такі угоди в частині визначення покупців є удаваними.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу задоволено частково. Визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час перебування у шлюбі: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску; автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого та другого поверхів, тамбура, літньої кухні, гаража, сараю, убиральні, колодязя, огорожі, погреба, тамбура, припинивши право спільної сумісної власності. Залишено у власності ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого та другого поверхів, тамбура, літньої кухні, гаража, сараю, убиральні, колодязя, огорожі, погреба, тамбура. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого поверху, ганку, припинивши право спільної сумісної власності. Залишено у власності ОСОБА_2 1/2 частини будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з частини першого поверху, ганку. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 400,00 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Залишено у власності ОСОБА_2 1/2 частини земельної ділянки площею 400,00 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, у розмірі 272 37,00 грн. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2000 року випуску, у розмірі 91 112,10 грн, залишивши автомобіль у власності ОСОБА_2 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, у розмірі 160 122,75 грн. Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, припинивши право спільної сумісної власності. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 та наявності підстав для їх часткового задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обставин, що кошти від продажу автомобілів були витрачені відповідачем на потреби сім`ї та в її інтересах і тому на користь позивачки до стягнення підлягає половина вартості спірного майна, оскільки один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя половину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Крім того, зазначено, що відчуження одного з автомобілів, а саме автомобіля «TOYOTA» Landcruiser 120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, відбулось після припинення фактичних шлюбних відносин.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року скасовано в частині визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будівлю магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 400,00 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У позовних вимогах ОСОБА_1 в частині визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 400,00 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та його поділу відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції в зазначеній частині, зазначив, що спірне майно набуто за час шлюбу за особисті кошти ОСОБА_2 , та використовується ним у підприємницькій діяльності, тому таке майно не підлягає поділу. Разом з цим, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , вважав висновки суду в цій частин обґрунтованими.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У жовтні 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, в якій посилаючись просить їх скасувати та направити справу на новий судовий розгляд у іншому складі суду.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-1743цс16; від 08 квітня 2015 року у справі № 6-7цс15; від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-202цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-2087цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1364цс15, від 02 вересня 2012 року у справі № 6-88цс12, від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки судами не досліджено зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У листопаді 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, в якій просить скасувати її в частині скасування рішення суду першої інстанції та рішення суду першої інстанції в силі.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 31 квітня 2020 року у справі № 394/1155/14-ц, від 25 лютого 2019 року у справі № 199/2099/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки судами не досліджено зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Станом на момент призначення справи відзивів на касаційні скарги не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року; витребувано з суду першої інстанції матеріали цивільної справи № 394/876/17; надано іншим учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року (після усунення заявником недоліків) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року; надано іншим учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу

У листопаді 2020 року матеріали справи № 394/876/17 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 19 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик