У Х В А Л А

30 квітня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Гожа Г.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства фірма «Аванті» ОСОБА_4 про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до директора приватно-виробничого підприємства-фірми «Аванті» ОСОБА_4 про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 квітня 2021 року задоволено заяву про самовідвід та передано цивільну справу до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2021 року головуючим суддею визначено суддю Харечка С.П.

29 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Харечка С.П., оскільки він не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу у відповідності до ст. 36 ЦПК України (суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді).

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з наведеним, судом вирішено розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

В ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу).

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч.1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішення справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Вказані висновки також містяться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко та Мартенко проти України».

Також, в заяві про відвід судді ОСОБА_1 вказує, що суддя підлягає відводу на підставі ст. 36 ЦПК України (суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді), однак не вказує конкретних причин для відводу судді.

Враховуючи те, що позивач у позовній заяві зазначив, що ОСОБА_2 08 вересня 2020 року написано скаргу до Вищої ради правосуддя стосовно неналежної поведінки судді Рівненського міського суду Рівненської області Харечка С.П. , що означає, що у позивачів по справі сформувалась певна позиція про упереджену та об"єктивну участь головуючого у розгляді даної справи.

Окрім того, положення частини першої статті 37 ЦПК України регулюють випадки неможливості участі судді, який брав участь у вирішення справи в суді першої інстанції, в розгляді цієї самої справи в судах вищестоящої інстанції або у новому розгляді справи після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі, що в даному випадку не встановлено.

Відтак, можна дійти висновку, що доводи позивачів щодо упередженості судді фактично ґрунтуються на незгоді з процесуальними рішеннями судді ухваленими при розгляді справи №569/17592/16, що не може бути підставою для відводу, що прямо закріплено в ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Водночас, відповідно до Кодексу суддівської етики суддя повинен демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Враховуючи той факт, що сторона позивача наполягає на відводі головуючого по справі, висловлює сумнів щодо об`єктивності та упередженості судді, оскільки не задоволена діями судді, виключно з метою усунення цього сумніву, уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи в подальшому та підвищення довіри суспільства до судової влади, на підставі 36 ЦПК України суд вважає за доцільне задовольнити заявлений у справі відвід судді Харечку С.П.

Керуючись ст. ст. 36-41, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства фірма «Аванті» ОСОБА_4 про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав - задовольнити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства фірма «Аванті» ОСОБА_4 про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Харечко С.П.