Ухвала

Іменем України

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 710/1367/20

провадження № 61-6328ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу адвоката Смаглія В`ячеслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду 10 березня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка», ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Віва Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка», ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 26 липня 2019 року № 1045-Ш/ОФ.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі.

У грудні 2020 року до суду надійшла заява ТОВ «ФК «Віва Капітал» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 будинок, що розташований в АДРЕСА_1 ; автомобіль марки КІА, модель ОРТІМА, 2014 року випуску, об`ємом 2359 куб. см; земельну ділянку площею 2.0325 га, кадастровий номер :03:001:0057, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Черкаській області, Шполянський район, м. Шпола; земельну ділянку площею 2.0949 га, кадастровий номер :03:001:0123, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Черкаській області, Шполянський район, м Шпола та належить ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 12 листопада 2020 року з метою створення перешкод у виконанні рішення суду у справі № 710/1367/20 здійснив відчуження будинку, загальною площею 70,6 кв. м, земельної ділянки площею 0,1000 гектара, земельної ділянки площею 0,0386 гектара, що розташовані в АДРЕСА_1 на користь свого сина ОСОБА_1 , шляхом укладення договорів дарування за № № 1404, 1405, 1406, які посвідчені Шполянською державною нотаріальною конторою.

У зв`язку з цим позивачем подано до Шполянського районного суду Черкаської області заяву про забезпечення позову у справі про визнання договорів дарування недійсними, що були укладені 12 листопада 2020 року за № № 1404, 1405,1406, ОСОБА_1 на користь його сина ОСОБА_1 .

Заявник зазначав, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами. Вартість майна відповідача, на яке позивач просить накласти арешт, не перевищує суму боргу в розмірі 2 839 249,00 грн, яка утворилася у ОСОБА_1 перед позивачем. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести та призведе до подальшого відчуження належного відповідачам майна, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача на стягнення боргу.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Віва Капітал» про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0057, площею 2,0325 за адресою: м. Шпола, Черкаська область, які належать ОСОБА_1 в межах суми позовних вимог.

У решіт заяви відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду 10 березня 2021 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у квітні 2021 року, адвокат Смаглій В. М. в інтересах ОСОБА_1 скасувати ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду 10 березня 2021 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України.

Частиною першою статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, арешт може бути накладено лише на майно, яке належить на праві власності відповідачу.

Суди встановили, що між сторонами існує спір щодо виконання договору про надання фінансового кредиту від 26 липня 2019 року № 1045-Ш/ФО, у зв`язку з невиконанням якого позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 2 839 249,00 грн.

Відповідно до договорів дарування від 12 листопада 2020 року, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17 грудня 2020 року, відповідачем у справі відчужене майно - житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22 жовтня 2020 року, наданого заявником, вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0057, площею 2,0325 за адресою: м. Шпола, Черкаської області.

Позивач просив накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , однак власником цього будинку є ОСОБА_3 , підстава для державної реєстрації права власності: договір дарування, серія та номер: 392, виданий 29 квітня 2020, видавник: Шполянська державна нотаріальна контора Черкаської області.

Судами встановлено, що нерухоме майно, а саме - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на який накладено арешт ухвалою про забезпечення позову, належить не відповідачу ОСОБА_1 , а його сину ОСОБА_3 , який не є учасником цієї справи.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками спірного майна (квартири) є позивачі. Разом із цим, відповідач, зареєстрований у якості іпотекодержателя спірного майна (квартири), має право звернути стягнення на спірне іпотечне на спірне заставлене іпотечне майно (квартиру). Позивачі вважають, що у відповідача відсутнє право іпотеки на належне їм на праві власності спірне майно (квартиру), оскільки визначені законом правові підстави для набуття відповідачем такого права іпотеки відсутні, а тому просять суд захистити належне їм право власності на спірне майно (квартиру) від можливого безпідставного звернення стягнення на спірне майно (квартиру) та скасувати зареєстровані обмеження у здійсненні ними права власності, пов`язані із реєстрацією права іпотеки.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходили з того, що державна реєстрація за відповідачем права іпотеки на спірне майно (квартиру) надає відповідачу правову можливість звернути стягнення на спірне майно (квартиру) визначеними Законом України «Про іпотеку» способами без погодження із позивачами та до вирішення судом цього спору, чим позбавить позивачів права власності на квартиру. За таких умов, подальший розгляд позову, а також виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог буде неможливим, оскільки право власності на спірне майно (квартиру) можуть набути інші особи. Внаслідок таких можливих дій відповідача забезпечення судом ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів на спірне майно (квартиру) у рамках цього позову буде неможливим. Для захисту своїх прав та інтересів позивачі вимушені будуть звертатися до суду вже з іншим віндикаційним позовом про витребування належного їм майна.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним та співмірним із заявленими вимогами, не обмежує і не порушує права відповідача.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржені, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою адвоката Смаглія В`ячеслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду 10 березня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка», ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» про забезпечення позову.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська