Справа № 303/2504/21
2/303/1042/21
Номер рядка статистичного звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу за договорами позики від 15.11.2020 року, 17.11.2020 року та від 22.11.2020 року в розмірі 4900 доларів США та 1200 євро.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 15 по 22 листопада 2020 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 у борг грошові кошти в сумі 4100,00 доларів США та 1100 євро. Зазначені кошти відповідач повинна бути повернути не пізніше 26.11.2020 року включно, при цьому відповідач повинна було сплатити позивачу 800 доларів США та 100 євро за користування грошовими коштами. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується борговими розписками, які були надані відповідачем. Відповідно до умов боргових розписок, відповідач повинна була повернути позивачу грошові кошти в розмірі 4900 доларів США та 1200 євро в строк до 26.11.2020 року. Указує, що вона неодноразово зверталася до відповідача про добровільне погашення заборгованості, однак відповідач їх ігнорує, грошові кошти не повертає.

03.03.2020 року вона звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення коштів за борговими зобов`язаннями, однак такі залишились невиконаними. Отже, загальна сума боргу за розписка від 15.11.2020 року, 17.11.2020 року та від 22.11.2020 року складає 4900 доларів США та 1200 євро, які просить стягнути з відповідача та судові витрати.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 31.03.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подала.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 15.11.2020 року отримала в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 100,00 євро та 500 доларів США, строк повернення позики до 17.11.2020 року. Також ОСОБА_2 повинна сплатити ОСОБА_1 100 євро за користування зазначеними коштами, що підтверджується оригіналом розписки (а.с.5, 29).

Також, відповідно до розписки від 17.11.2020 року ОСОБА_2 17.11.2020 року отримала в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 500,00 євро та 1300 доларів США, строк повернення до 21 або 22.11.2020 року. Також ОСОБА_2 повинна сплатити ОСОБА_1 300 доларів США за користування зазначеними коштами, що підтверджується оригіналом розписки (а.с.5,29).

Крім того, відповідно до розписки від 22.11.2020 року ОСОБА_2 22.11.2020 року отримала в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 500,00 євро та 2300 доларів та зобов`язалась повернути кошти в строк до 26.11.2020 року. Також ОСОБА_2 повинна сплатити ОСОБА_1 500 доларів США за користування зазначеними коштами, що підтверджується оригіналом розписки (а.с.6,28).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 564/2736/15-ц від 28 листопада 2018 року.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо вимоги позивача про стягнення суми боргу в іноземній валюті, суд зазначає наступне .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц зробила правовий висновок щодо стягнення заборгованості за договором позики у іноземній валюті, відповідно до якого частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з чинним законодавством гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Оскільки, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач станом на день розгляду справи свої зобов`язання за договорами позики в обумовлений сторонами термін не виконав, а отже зобов`язаний повернути позивачу борг за розписками.

Враховуючи наведене, а саме факт невиконання умов договорів позики від 15.11.2020 року, 17.11.2020 року та від 22.11.2020 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме з відповідача підлягає стягненню сума боргу за договорами позики в розмірі в розмірі 4900 доларів США та 1200 євро, оскільки позивач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1754,00 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 545, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики від 15.11.2020 року, 17.11.2020 року та від 22.11.2020 року в розмірі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) доларів США та 1200 ( одна тисяча двісті) євро.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1754,00 (одна тисяча сімсот п`ятдесят чотири ) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення виготовлено 28.04.2021 року.

Головуюча О.В.Гутій