У х в а л а

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 423/725/13-ц

провадження № 61-6462 ск 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу особи, яка не брала участь у справі - ОСОБА_1 , на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 07 лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Тамбро» до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту,

В с т а н о в и в:

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 07 лютого 2013 року позов ОСОБА_2 , ТОВ «Тамбро» до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту задоволено; встановлено постійний на оплатній основі земельний сервітут площею 0,0362 га та 0,0143 га на право в`їзду та виїзду по наявному шляху до Комплексу виробничих будівель і споруд № 35 , який належить ОСОБА_2 , через земельну ділянку площею 1,77 га, що належить ОСОБА_3 , згідно Плану топографо-геодезичній зйомки земельних ділянок для визначення меж земельних сервітутів, який був виготовлений КП «Попаснянське районне бюро технічної інвентаризації», встановивши розмір оплати за користування земельним сервітутом у сумі 0,27 грн за один квадратний метр; встановлено постійний на оплатній основі земельний сервітут площею 0,0524 га та 0,0170 га на право обслуговування огорож № № 1,11,12, 32, 34, 35, 37, 38, 39, що належать ТОВ «Тамбро» та ОСОБА_2 та які встановлені на межі із земельними ділянками площею 1,77 га та 0,5969 га, що належать ОСОБА_3 , згідно Плану топографо-геодезичній зйомки земельних ділянок для визначення меж земельних сервітутів, який був виготовлений КП «Попаснянське районне бюро технічної інвентаризації», встановивши розмір оплати за користування земельним сервітутом у сумі 0,27 грн за один квадратний метр; встановлено постійний на оплатній основі земельний сервітут площею 0,0011 га на право обслуговування ТОВ «Тамбро» та ОСОБА_2 підземного силового кабелю енергопостачання потужністю 6 кВт, прокладеного по земельній ділянці площею 0,5969 га, яка належить ОСОБА_3 , згідно Плану топографо-геодезичній зйомки земельних ділянок для визначення меж земельних сервітутів, який був виготовлений КП «Попаснянське районне бюро технічної інвентаризації», встановивши розмір оплати за користування земельним сервітутом у сумі 0,27 грн за один квадратний метр.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено; рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 07 лютого 2013 року залишено без змін.

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 07 лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2014 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 07 лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2014 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 389 ЦПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що за загальним правилом право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, на касаційне оскарження судового рішення виникає лише після розгляду судом апеляційної інстанції її апеляційної скарги на вказане судове рішення.

Як виняток, допускається оскарження постанови апеляційного суду у касаційному порядку, якщо безпосередньо судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, особи, яка не брала участі у справі.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи.

У касаційні скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 26 грудня 2019 року ним набуто право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 , щодо якої встановлено безстроковий сервітут (обтяження), а оскаржувані судові рішення відновлені на підставі ухвали суду першої інстанції від 05 січня 2020 року, тобто після набуття ним права власності, а тому оскаржуваними судовими рішеннями вирішено питання про його права та обов`язки, як власника обтяженого сервітутом майна.

З огляду на те, що судом першої інстанції розглянуто спір по суті та задоволено позов, а безпосередньо судом апеляційної інстанції, яким залишено без змін рішення суду першої інстанції, питання про права та обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося, право на звернення до суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення могло виникнути у ОСОБА_1 лише після оскарження ним рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 07 лютого 2013 року в апеляційному порядку.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_1 не скористався правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, звернення до суду касаційної інстанції є передчасним, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 07 лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2014 року слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участь у справі - ОСОБА_1 , на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 07 лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 24 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Тамбро» до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук