Справа № 365/58/21
Номер провадження: 2/365/142/21

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 квітня 2021 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі № 1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла прабабуся позивача ОСОБА_5 , після смерті якої позивачу, як спадкоємцю за законом відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності ВАТ «Велес», розміром 4,41 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до схеми поділу земель за ОСОБА_6 рахується ділянка № НОМЕР_1 . Позивач спадщину прийняв, оскільки на момент смерті ОСОБА_6 був неповнолітнім та від спадщини не відмовлявся. Інші спадкоємці померлої - відповідачі у справі ОСОБА_3 (племінник померлої) та ОСОБА_4 (онук померлої), спадщину у встановленому законом порядку не приймали. Рідний брат померлої ОСОБА_7 помер у 1943 році. Інші спадкоємці та особи, які можуть претендувати на спадщину, відсутні. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із ненаданням оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) та не наданням доказів родинних відносин із померлою. Оригінал сертифікату у позивача відсутній. На підставі рішення Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області № 292-27-VII від 30.05.2019 року земельна частка (пай) була проінвентаризована, та на неї була виготовлена технічна документація із землеустрою, та присвоєно кадастровий номер, тобто спадкова земельна частка (пай) була виділена в натурі на місцевості в земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8124 га, кадастровий номер :06:007:0023, яка розташована на території Згурівської селищної ради в адміністративно-територіальних межах с. Шевченкове. З огляду на це, до спадщини померлої входить саме вказана земельна ділянка. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд визнати за позивачем ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на спірну земельну ділянку та не стягувати з відповідача судові витрати.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 надав суду пояснення, що відповідають обставинам, викладеним у позовній заяві. Позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Враховуючи визнання позову відповідачами, просив справу розглянути по суті в підготовчому судовому засіданні.

В підготовче судове засідання відповідачі не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. У своїх заявах відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представник відповідача Згурівської селищної ради позовні вимоги визнали повністю.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність відповідачів, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачами.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачами позову за наявності для того законних підстав.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачами, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Обставини, викладені у позовній заяві підтверджуються показами свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_9 показала, що з народження проживає в с. Шевченкове. Свідок була знайома з ОСОБА_5 , та була присутня на похороні останньої. Позивача ОСОБА_2 свідок знає з народження. Позивач є правнуком ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_3 є рідним племінником ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_4 є батьком позивача та онуком померлої ОСОБА_5 . Інших родичів ОСОБА_5 не мала. На день смерті проживала сама.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив викладені у позовній заяві обставини та факти, та надав покази, аналогічні свідку ОСОБА_9 .

Дослідженими судом письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_6 згідно Сертифікату серії КВ № 0293007 належало право на земельну частку (пай) розміром 4,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності ВАТ «Велес» на території Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області. Сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28.01.2000 року за № 27. Оригінал Сертифікату відсутній. Земельна частка (пай) відповідно до схеми поділу розташована за № 129 (довідка Шевченківської сільської ради а.с.17, витяг з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по ВАТ «Велес» а.с.49-50).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Аналогічні положення передбачені п. 17 Перехідних положень ЗК України (Розділ Х).

На підставі рішення Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області № 292-27-VII від 30.05.2019 року земельна частка (пай), як не витребувана, була про інвентаризована, та на неї була виготовлена технічна документація із землеустрою, та присвоєно кадастровий номер, тобто спадкова земельна частка (пай) була виділена в натурі на місцевості в земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8124 га, кадастровий номер :06:007:0023, з місцем розташуванням на території Шевченківської сільської ради (на даний час Згурівської селищної ради) (рішення Шевченківської сільської ради від 30.05.2019 року № 292-27-VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (не витребуваних часток (паїв) для передачі їх в оренду - а.с.18, рішення Шевченківської сільської ради від 18.07.2019 року № 324-29-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (не витребуваних часток (паїв) для передачі їх в оренду на території Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області - а.с.19-20. копія витягу з ДЗК про земельну ділянку а.с.21-22, копія технічної документації із землеустрою а.с.51-75).

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни.

Згідно п. «ґ» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом на вищевказану земельну ділянку. Позивач спадщину у встановленому законом порядку прийняв, оскільки на час відкриття спадщини був неповнолітнім та від спадщини не відмовлявся. Інші спадкоємці відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спадщину не приймали. Інші спадкоємці відсутні. ОСОБА_6 була одинокою, на час смерті проживала сама (копія актового запису про смерть а.с.93, копії свідоцтв про народження а.с.12-14, довідка Шевченківської сільської ради а.с.16, копія погосподарської книги а.с.25).

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 не заводилась, заповіти нею не складались (інформаційні довідки із Спадкового реєстру а.с.42,43).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В силу ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування.

В силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у звязку із ненаданням оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай) та не наданням доказів родинних відносин з померлою (нотаріальна відмова - а.с.11).

Актовий запис про народження ОСОБА_5 не зберігся (повідомлення Згурівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) а.с.15).

Також на даний час земельна частка (пай) виділена в натурі в земельну ділянку, а тому Сертифікат є недійсним. Отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку позивач не має можливості.

Відповідно до Закону України "Про державний земельний кадастр" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру" від 17.10.2012 року N 1051 видача державних актів та їх дублікатів на право власності на земельну ділянку не передбачено.

Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належало право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності ВАТ «Велес», розміром 4,41 в умовних кадастрових гектарах. Земельна частка (пай) була виділена в натурі на місцевості в земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8124 га, кадастровий номер :06:007:0023, з місцем розташуванням на території Шевченківської сільської ради. Зазначена земельна ділянка входить до складу спадщини за законом, яка відкрилася позивачу ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_2 є правнуком померлої та належить до спадкоємців п`ятої черги за законом. Факт родинних відносин, а саме, що позивач є правнуком померлої ОСОБА_6 підтверджується показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини був неповнолітнім та від спадщини протягом визначеного строку не відмовлявся. В даному випадку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не вимагається. Інші спадкоємці за законом відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 спадщину у встановленому законом порядку не приймали. Встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився, спадкові права позивача ніким не оспорюються. Через відсутність доказів родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_6 , а також те, що після смерті ОСОБА_6 земельна частка (пай) виділена в земельну ділянку, правовстановлюючі документи на яку у позивача відсутні, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, а тому його порушені права підлягають судовому захисту.

Суд вважає за необхідне, встановити, що ОСОБА_2 є правнуком ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8124 га, кадастровий номер :06:007:0023, яка розташована на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області.

Не застосовувати до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачем судові витрати залишити за ним.

Керуючись ст.ст.80,116,126,131,152 ЗК України, ст.ст.1217,1218,1223,1225,1265,1268 ЦК України,ст.ст.141,198,200,206,247,263-265,273 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є правнуком ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8124 га, кадастровий номер :06:007:0023, яка розташована на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області.

Не застосовувати до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Згурівської селищної ради Броварського району Київської області ст. 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На підставі п. 3 Розділу ХІІ Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює строки апеляційного оскарження, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Згурівська селищна рада Броварського району Київської області, місцезнаходження: вулиця Українська, будинок 10, смт. Згурівка Броварського району Київської області, .

Повний текст рішення суду складено 30 квітня 2021 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ