Справа № 711/8493/20
Провадження № 2/712/1445/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Черкаси

Соснівськийрайонний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у спрощеному судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», приватного виконавця Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про стягнення безпідставно одержаних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», приватного виконавця Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про стягнення безпідставно одержаних коштів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.03.2021 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», приватного виконавця Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про стягнення безпідставно одержаних коштів, за правилами скороченого позовного провадження з повідомлення сторін.

06.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. скеровано до суду заяву про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, в повному обсязі виконала свої зобов`язання перед ОСОБА_1 шляхом повернення стягнутих коштів у розмірі 732,17 грн. у виконавчому провадженні № 60333282 та грошових коштів у розмірі 649,50 грн. у виконавчому провадженні № 59713119, а також помилково було проведено двічі платіж на суму 267,83 грн., що є надлишково повернутими коштами.

Даний факт підтверджується наступними доказами: копія платіжного доручення № 22034 від 15.10.2020 на суму 231,17 грн.; копія платіжного доручення № 22035 від 15.10.2020 на суму 500 грн.; копія платіжного доручення № 30813 від 26.03.2021 на суму 1 грн.; копія платіжного доручення № 18470 від 14.07.2020 на суму 381,67 грн.; копія платіжного доручення № 30753 від 26.03.2021 на суму 267,83 грн.; копія платіжного доручення № 30807 від 26.03.2021 на суму 267,83 грн.

Отже, вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутній предмет спору, то жодні права позивача не порушуються з боку приватного виконавця.

Просить закрити провадження у справі № 711/8493/20 в частині заявлених позовних вимог до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пвелків Тетяни Леонідівни про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 268,83 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти закриття провадження в частині заявлених позовних вимог до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. про стягнення безпідставно одержаних коштів не заперечує.

09.04.2021 року представником позивача скеровано до суду клопотання про розподіл судових витрат та повернення судового збору, в якому зазначає, що відповідачі мають нести відповідальність пропорційно до розміру заявлених до них позовних вимог, а саме: 1) ТОВ «Росвен інвест Україна»: щодо судового збору ( 779,77 грн., щодо витрат на правову допомогу 5564,52 грн.; 2) приватний виконавець Павелків Т.Л.: щодо судового збору 61,03 грн., щодо витрат на правову допомогу 435,48 грн.

Приватний виконавець Павелків Т.Л. 26.03.2021 року (після пред`явлення позову) повернула позивачу безпідставно одержані кошти.

У зв`язку з цим з приватного виконавця має бути стягнуті судові витрати частково, а саме: 435,48 грн. витрат на правову допомогу на користь позивача, а судовий збір в сумі 61,03 грн. має бути повернений позивачу з державного бюджету.

Просить стягнути з приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 435,48 грн. Винести ухвалу про повернення ОСОБА_1 з державного бюджету частини судового збору, сплаченого у справі № 711/8493/20 в сумі 61,03 грн.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Дослідившиматеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, в повному обсязі виконано свої зобов`язання перед ОСОБА_1 шляхом повернення стягнутих коштів у розмірі 732,17 грн. у виконавчому провадженні № 60333282 та грошових коштів у розмірі 649,50 грн. у виконавчому провадженні № 59713119, а також помилково було проведено двічі платіж на суму 267,83 грн., що є надлишково повернутими коштами.

Даний факт підтверджується наступними доказами: копія платіжного доручення № 22034 від 15.10.2020 на суму 231,17 грн.; копія платіжного доручення № 22035 від 15.10.2020 на суму 500 грн.; копія платіжного доручення № 30813 від 26.03.2021 на суму 1 грн.; копія платіжного доручення № 18470 від 14.07.2020 на суму 381,67 грн.; копія платіжного доручення № 30753 від 26.03.2021 на суму 267,83 грн.; копія платіжного доручення № 30807 від 26.03.2021 на суму 267,83 грн.

Таким чином, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутній предмет спору.

Представником позивача не заперечується закриття провадження в частині заявлених позовних вимог до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. про стягнення безпідставно одержаних коштів.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про закриття провадження в частині заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення безпідставно набутих коштів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові виграти складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1. 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - па відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже відповідачі мають нести відповідальність пропорційно до розміру заявлених до них позовних вимог.

Судом установлено, що 11 жовтня 2019 року між адвокатом Стратілатовим Костянтином Геннадійовичем та ОСОБА_1 укладено Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги).

Відповідно до п. 4.1 договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) робота виконавця, зазначена в цьому договорі оплачується замовником в розмірі встановленому окремою угодою, що є додатком до цього договору.

Відповідно до угод про вартість послуг за надання правової (професійної правничої) допомоги (додаток до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 11.10.2019 року) від 28.05.2020 року; 22.01.2020 року та детального опису робіт (наданих послуг) загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу станом на 07.04.2021 року 6000 грн.

У зв`язку із розглядом справи позивач поніс судові витрати в розмірі 6840,8 гри., які складаються із 840,8 грн. судового збору, та 6000 грн. витрат на правову допомогу, сплачених до подання позову.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

В заяві про розподіл судових витрат та повернення судового збору представник позивача зазначив, що до стягнення з приватного виконавця Павелків Т.Л. підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 435,48 грн. та судового збору у розмірі 61,03 грн., та надано розрахунок.

Приватний виконавець Павелків (Вольф) Т.Л. 26.03.21 року (після пред`явлення позову) повернула позивачу безпідставно одержані кошти.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з приватного виконавця Павелків Т.Л. на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 435,48 грн., та повернення позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 61,03 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 142, 133, 223, 255, 260, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження в частині заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів закрити.

Стягнути з приватного виконавця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 435,48 грн.

Зобов`язати Управління Державної Казначейської служби України у м. Черкаси Черкаської області повернути ОСОБА_1 частину судового збору в розмірі 61,03 грн., сплачений квитанцією № 0.0..1 від 07.12.2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий: