Справа № 314/1010/21
Провадження № 2-о/314/35/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючий суддя Кононенко І.О., секретар судового засідання Лазечна Н.С., розглянувши в окремому провадженні цивільну справу №314/1010/21 за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, місце проживання АДРЕСА_1 ) заінтересована особа: Вільнянський районний сектор управління ДМС у Запорізькій області Державної міграційної служби України( , місце знаходження Запорізька область, м. Вільнянськ вул. Бочарова 17) , про встановлення факту того, що заявник є відповідною особою , яка станом на 24.08.1991 року постійно проживала на території України , за участю: заявник - ОСОБА_1 , представник заявника адвокат- Зіменко О.В., свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту того , що заявник є відповідною особою, яка постійно проживала на території України станом на 24.08.1991. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що такий факт підтверджується рішенням суду від 16.01.2021 року, паспортом громадянина СРСР, довідкою Михайло-Лукашівської сільради, військовим квитком, проте є перешкоди в отриманні паспорту громадянина України, оскільки є за необхідне для цього вставити судом саме вищезазначений факт.
У судовому засіданні заявник та його адвокат вимоги підтримали , заінтересована особа пояснень чи клопотань не надавала. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.
Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Димитров Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина Союзу Радянських соціалістичних республік серії ХХІІ- НОМЕР_1 , виданого 22.08.1989 відділом внутрішніх справ Харцизького міськвиконкому Донецької області.
Відповідно до дублікату військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 01.12.1987 Старобешевським районним військовим комісаріатом Донецької області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний до військової служби 14.05.1975 року та звільнений (демобілізований) до запасу 31.05.1977.
Починаючи з 1989 року, заявник проживає без реєстрації на території Максимівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Максимівської сільської ради Вільнянського району від 10.12.2020 №543.
Вищезазначені обставини підтверджується також рішенням Вільнянського районного суду Запорізької облатсі від 16.01.2021 року у справі 314/5182/20, а також допитаним свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,які показали, що дійсно їх родич заявник ОСОБА_1 проживав з радянських часів на території вищезазначеного села, проте у нього був лише паспорт громадянина СРСР, враховуючи його вік , погіршення стану здоров`я стала необхідність у отриманні паспорта громадянина України.
Частиною 1 ст.315 ЦПК України передбачено перелік фактів, які встановлюються судом в порядку окремого провадження. За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в своїй практиці, які висловлені в його постанові у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.08.18 року у справі № 363/214/17-ц.
У відповідності до Листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України». Для встановлення факту належності до громадянства України залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; Крім того, відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
За таких обставин, заяву слід задовольнити, враховуючи , що відсутні докази , які б спростували доводи заявника.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, місце проживання АДРЕСА_1 ) заінтересована особа: Вільнянський районний сектор управління ДМС у Запорізькій області Державної міграційної служби України, про встановлення факту того що заявник є відповідною особою , яка станом на 24.08.1991 року постійно проживала на території України - задовольнити.
Встановити факт того, що заявник є особа - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Димитров Донецької області, про що міститься запис у паспорті громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік НОМЕР_3 , виданого 22 серпня 1989 року відділом внутрішніх справ Харцизького міськвиконкому Донецької області, місце проживання АДРЕСА_1 , який станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Суддя Іван Олександрович Кононенко

06.05.2021