Провадження № 2/127/3747/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом відповідно до якого просила:

1) Визнати недостовірною та такою, що порушує її права на повагу до гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_3 в соціальній мережі Фейсбук:

- 21.12.2019 «Эта женщина ходит по дискотекам «Круасаль» и ресторан «Шанхай» разводит парней и мужей на деньги, влазит в семьи, спит с женатыми, проживает на Вишенке возле бившего катка «Айс Авеню», гуляет за чужой счет, говорит что деньги отдаст по деньги не отдает», що розміщена над персональним фото ОСОБА_1 ;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 « Совет тебе ОСОБА_1 ... И еще вопрос ты что себе возомнила кто ты такая, что ходишь к моему ребенку в колледж и требуешь характеристику? У тебя что вообще мозгов нету? Ты решила на мне заработать денег так не получится дорогая. Работать иди. Я тебе не ресторан Шоколад который ты развела на деньги. Работать… Ты и так уже засиделась в девках аж до пенсии. Жизнь тебя и так наказала… Так что займись чем то полезным в жизни. Перестань писать заучу колледжа, не преследуй людей. Ты ведешь себя как маніяк или шизофреник. Проверся иди в больницу может на старость все твои болячки вылазят. Мой тебе совет… Писать ей лично не могу так как заблокировала меня. Но знаю что у нее есть много страничек и наблюдает за моей жизнью. Да и вас хочу предостеречь не заводите с этой аферисткой дружбу или что либо подобное. Разводит на деньги и пользуется людьми».

2) Зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену відносно позивача недостовірну інформацію, шляхом розміщення в мережі Фейсбук на своїй сторінці після набрання законної сили судовим рішенням в даній справі, наступного тексту спростування: «21.12.2019 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року на моїй сторінці в мережі Фейсбук мною, ОСОБА_3 , було поширено недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , що принижують її честь і гідність. Цим повідомленням заявляю, що поширені відомості не відповідають дійсності та не підтверджуються реальними фактами».

3) Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 20000 грн.

Мотивувала тим, що починаючи з грудня 2019 ОСОБА_3 в соціальній мережі Фейсбук розміщуються і поширюються публікації щодо її особи, які містять неправдиві, образливі висловлювання та принижують честь, гідність і ділову репутацію. Вказувала на те, що поширення такої інформації у мережі Інтернет спричинило їй та членам її сім`ї моральні страждання та переживання, порушення її самопочуття, розлад соціальних зав`язків та погіршення стану здоров`я. Враховуючи характер, глибину і тривалість душевних страждань, моральну шкоду оцінила у 20000 грн.

Ухвалою суду від 23.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

13.11.2020 ОСОБА_3 подала до суду відзив відповідно до якого просила суд відмовити в задоволенні позову, а справу розглянути за її відсутності. Мотивувала тим, що не являється користувачем сторінки в соціальній мережі на якій розміщено наведені у позові публікації, до яких вона не має жодного відношення. Таким чином вважає, що позивачем не надано доказів, що поширена інформація в мережі Фейсбук поширена саме відповідачкою.

01.12.2020 ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив в якому заперечила проти позиції відповідача, що вона не має відношення до публікації поширеної відносно позивача образливої інформації.

07.12.2020 ОСОБА_3 подала заперечення на відповідь на відзив в якому зазначила, що позивачем не надано достовірних доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Вважає, що позивачка має до неї упереджене і вкрай негативне ставлення, тому і намагається шляхом пред`явлення безпідставного позову отримати матеріальну вигоду.

Допитаний в судовому засіданні 10.03.2020 свідок ОСОБА_7 повідомив, що є сином ОСОБА_1 . Знає ОСОБА_3 оскільки вона була їхньою сусідкою, товаришувала з його матір`ю. ОСОБА_3 в мережі Фейсбук публікувала інформацію про своє життя, займалась волонтерською діяльністю. Одного разу здійснила публікацію з прохання допомогти хлопцеві та передати/придбати йому гітару. Маючи гітару і бажання, свідок прийшов додому до ОСОБА_3 додому та передав їй гітару. В подальшому відповідачем здійснено публікацію, про передачу вказаному хлопцеві гітари. Тому він впевнений, що інформація в мережі Фейсбук на сторінці « ОСОБА_3 » розміщувалась особою, яка була його сусідкою. ІНФОРМАЦІЯ_2 на сторінці ОСОБА_3 побачив пост з фотом своєї матері, що вона ходить по дискотекам та розводить людей. В той день подзвонив відповідачці з проханням видалити інформацію про його матір, однак вона йому відмовила. На фоні даних подій в матері почався стрес, погіршився стан здоров`я - гіпертонічна хвороба.

Допитана в судовому засіданні 10.03.2020 свідок ОСОБА_10 повідомила, що знайома з ОСОБА_3 відвідує її сторінку в мережі Фейсбук, слідкує за її діяльністю, яка виступає як волонтер. Наприкінці 2019 виявила на сторінці ОСОБА_3 неправдиву інформацію відносно ОСОБА_1 про, що вона повідомила останню. В подальшому на сторінці ОСОБА_3 бачила публікації про новорічні приготування, її фото зі своєю донькою, матір`ю, собаками. Вказані фото здійснені вдома у ОСОБА_3 . Також на своїй сторінці відповідачка розміщувала інформацію про свій мобільний номер, номер банківської карти. Також знайома з мамою ОСОБА_3 , ім`я якої ОСОБА_15 . Знає, що ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_3 тапочки, які погризли собаки, про що останню одразу здійснила публікацію на своїй сторінці в мережі Фейсбук. Недостовірна та принизлива по відношенню до ОСОБА_1 інформація полягає в тому, що вона зустрічається з одруженим чоловіком, руйнує сім`ю. Наступна публікація була з фото к унітазом з троном у вигляді фольги з образливою інформацією відносно ОСОБА_1 . Про наявність вказаних публікацій позивача повідомила саме вона.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов з підстав викладених у ньому та просили суд його задовольнити. Допитана в судовому засіданні 03.02.2021 ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_3 з середини грудня минулого року на своїй сторінці в мережі Фейсбук поширює відносно неї неправдиву інформацію зміст якої висвітлено у позові, розповсюджує її персональні дані: адресу проживання, прізвище та ім`я, фотографії. Вказані обставини порушують її нормальний життєвий стан. З метою припинити вказані дії ОСОБА_3 зверталась до поліції, однак це не дало жодних результатів. Також намагалась поговорити з відповідачем, щоб вона припинила поширення інформації відносно неї. Відповідачка її колишня сусідка, у них багато спільних знайомих, в мережі Фейсбук багато спільних друзів, тому вона вимушена постійно перед ними виправдовуватись через поширену недостовірну інформацію. Для неї важлива своя репутація і не може спокійно реагувати на неправдиву інформацію відносно себе. У зв`язку з цим у неї виник хронічний стрес, погіршився зір, самопочуття, вимушена звертатися до лікарів. Додатково зазначила, що сторінка з якої здійснена публікація належить ОСОБА_3 , оскільки на ній вона кожного дня поширює інформацію про своє життя: випуск доньки, день народження матері, свою квартиру, що виключає що дана сторінка належить іншій особі. Моральна шкода полягає в тому, що вона на протязі року перебуває в стресовому стані, що впливає на стан її здоров`я.

Відповідач до судового засідання не прибула, однак у відзиві розгляд справи просила проводити за її відсутності.

Судом встановлено, що в мережі Фейсбук на сторінці під назвою ОСОБА_3 здійснено публікації наступного змісту:

« Эта женщина ходит по дискотекам «Круасаль » и ресторан «Шанхай» разводит парней и мужей на деньги, влазит в семьи, спит с женатыми, проживает на Вишенке возле бившего катка «Айс Авеню», гуляет за чужой счет, говорит что деньги отдаст по деньги не отдает» під фотографією позивача (на 9 а.с.).

«Совет тебе ОСОБА_1 ... И еще вопрос ты что себе возомнила кто ты такая, что ходишь к моему ребенку в колледж и требуешь характеристику? У тебя что вообще мозгов нету? Ты решила на мне заработать денег так не получится дорогая. Работать иди. Я тебе не ресторан Шоколад который ты развела на деньги. Работать… Ты и так уже засиделась в девках аж до пенсии. Жизнь тебя и так наказала… Так что займись чем то полезным в жизни. Перестань писать заучу колледжа, не преследуй людей. Ты ведешь себя как маніяк или шизофреник. Проверся иди в больницу может на старость все твои болячки вылазят. Мой тебе совет… Писать ей лично не могу так как заблокировала меня. Но знаю что у нее есть много страничек и наблюдает за моей жизнью. Да и вас хочу предостеречь не заводите с этой аферисткой дружбу или что либо подобное. Разводит на деньги и пользуется людьми» (на 11 а.с.).

Також встановлено, що користувачем сторінки в соціальній мережі Фейсбук під назвою ОСОБА_3 на якій розміщені вказані публікації є ОСОБА_3 , що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

На звернення ОСОБА_1 Вишенське відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області повідомило, що в ході розгляду матеріалів з ОСОБА_3 та ОСОБА_14 проведено бесіди профілактичного характеру під час якої роз`яснено про відповідальність, яка може наступити внаслідок вчинення протиправних дій, які полягають у дзвінках, повідомленнями постами в соціальних мережах пригнічують гідність, що призводить до завдання шкоди (на 37, 38 а.с.).

Суд критично оцінює в якості доказу завдання моральної шкоди - консультативний висновок офтальмолога, невропатолога, оскільки такі не містить посилання на причинний зв`язок виникнення захворювання з діями відповідача (на 41, 42 а.с.).

Суд відхиляє в якості доказів інші публікації та листування (на 10, 12-36, 63-65, 78-91 а.с.) оскільки такі не стосуються предмета доказування, зокрема спростування публікацій зазначених в прохальній частині позовної заяви.

Згідно статті 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Вимогами ч. 2 ст. 302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.

В постанові Верховного Суду від 30.07.2020 в справі № 200/20351/18 вказано, що «вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи.

Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82, § 42, 46, ЄСПЛ, 08 липня 1986 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що «41. У своїй практиці Суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції. Однак навіть якщо висловлення є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (UKRAINIAN MEDIA GROUP v. UKRAINE, № 72713/01, § 41, 42, ЄСПЛ, 29 березня 2005 року).

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (частина перша та друга статті 30 Закону України «Про інформацію»).

Із досліджених судом у судовому засіданні матеріалів справи, вбачається, що оспорювана інформація, дійсно поширена у соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці « ОСОБА_3 », яка з огляду на розміщену на ній персональну інформацію (фотографіїї, персональні дані), що підтверджується показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 належить саме відповідачеві. Відповідач обставину розміщення вказаної інформації у соціальних мережах не спростувала. Будь-яких доказів на підтвердження відповідності дійсності розміщеної інформації відповідач також суду не представив, а тому поширення вказаної інформації і її недостовірності суд вважає доведеними.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила.

Таким чином, перед тим як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів.

В даному випадку вказані дописи викладено доступною для розуміння пересічним громадянином мовою, а його формулювання вочевидь носять не оціночний, а негативно стверджувальний та принизливий характер по відношенню до позивача. Адже така інформація про позивача не містить в собі сатири, алегорії чи гіпербол тощо, вона не є припущенням чи критикою життя позивача, її можна перевірити на достовірність. Відтак, суд дійшов до переконання, що поширена відповідачем та оспорювана позивачем інформація є фактичним твердженням, та не підпадає під ознаки оціночних суджень, а дані висловлення відповідача виражені у посиланні на відповідні конкретні факти та події.

Одночасно із цим, відповідачем в ході розгляду справи суду не було надано будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів, які підтверджували б достовірність оспорюваної інформації, що ним була розповсюджена у соціальній мережі Фейсбук.

Таким чином, під час розгляду даної справи судом встановлено, що: відповідачем здійснено поширення вказаної інформації через власну сторінку у соціальній мережі, що мало наслідком доведення останньої до відома невстановленого широкого кола осіб; поширена інформація безпосередньо стосується особи позивача; поширена інформація має всі ознаки недостовірної та негативної, і це не спростовано відповідачем; поширення інформації через своє змістовне навантаження завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивача, оскільки в ній містяться відомості про події та факти, які не відповідають дійсності.

Оскільки позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації відповідачем, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо спростування поширеної інформації шляхом розміщення у соціальній мережі Фейсбук «Facebook» на сторінці користувача « ОСОБА_3 » в мережі Інтернет відповідного повідомлення.

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Приписами ст. 280 ЦК України визначено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та/або моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. п 5, 9 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В даному випадку судом встановлено факт поширення недостовірної інформації стосовно позивача, а позивачем обґрунтовано наявність спричинення йому моральних страждань внаслідок таких дій відповідача, які полягають розладі нормального способу життя, перебування в стані постійного стресу, погіршення самопочуття та розладі соціальних зав`язків.

Суд не приймає посилання позивача ОСОБА_1 про те, що в результаті отриманого стресу у неї погіршився зір, оскільки поставлений їй діагноз Міопія сл.ст Н52-1 ( короткозорість) визначеними фахівцями причинами виникнення не пов`язаий з вказаними позивачем обставинами.

За викладених обставин, враховуючи характер немайнових втрат позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд, вважає за можливе позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 гривень, оскільки на думку суду вимоги про стягнення із відповідача 20000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди мають надмірний характер.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 5452 грн, які складаються з витрат на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порушує права на повагу гідності, честі та недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 , наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_3 в соціальній мережі Фейсбук:

« Эта женщина ходит по дискотекам «Круасаль » и ресторан «Шанхай» разводит парней и мужей на деньги, влазит в семьи, спит с женатыми, проживает на Вишенке возле бившего катка «Айс Авеню», гуляет за чужой счет, говорит что деньги отдаст по деньги не отдает», що розміщена над персональним фото ОСОБА_1 ;

«Совет тебе ОСОБА_1 ... И еще вопрос ты что себе возомнила кто ты такая, что ходишь к моему ребенку в колледж и требуешь характеристику? У тебя что вообще мозгов нету? Ты решила на мне заработать денег так не получится дорогая. Работать иди. Я тебе не ресторан Шоколад который ты развела на деньги. Работать… Ты и так уже засиделась в девках аж до пенсии. Жизнь тебя и так наказала… Так что займись чем то полезным в жизни. Перестань писать заучу колледжа, не преследуй людей. Ты ведешь себя как маніяк или шизофреник. Проверся иди в больницу может на старость все твои болячки вылазят. Мой тебе совет… Писать ей лично не могу так как заблокировала меня. Но знаю что у нее есть много страничек и наблюдает за моей жизнью. Да и вас хочу предостеречь не заводите с этой аферисткой дружбу или что либо подобное. Разводит на деньги и пользуется людьми».

Зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію, шляхом розміщення в мережі Фейсбук на своїй сторінці після набрання законної сили судовим рішенням в даній справі, наступного тексту спростування: «21.12.2019 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року на моїй сторінці в мережі Фейсбук мною, ОСОБА_3 , було поширено недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , що принижують її честь і гідність. Цим повідомленням заявляю, що поширені відомості не відповідають дійсності та не підтверджуються реальними фактами».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат 5452 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 29.04.2021.

Суддя: