Справа № 713/2062/20
Провадження №2/713/46/21
РІШЕННЯ

іменем України

28.04.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Осокіна А.Л., з участю секретаря Поляк А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, посилаючись на таке.

06.11.2019р. близько 17:20 год. відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099 н/з НОМЕР_1 в с.Чорногузи Вижницького району, порушив ПДР, внаслідок чого допустив наїзд на велосипед, яким керувала ОСОБА_5 , внаслідок чого велосипеду завдано пошкоджень.

Відповідно до калькуляції вартість ремонту велосипеду становила 1325 грн.

Виходячи з викладеного позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь 1325 грн., що були витрачені нею на ремонт велосипеда, та судові витрати.

Ухвалою 05.11.2020р. було відкрито загальне позовне провадження у справі, та ухвалою від 28.12.2020р. було залишено без руху позовну заяву у зв`язку з несплатою позивачем судового збору. Та ухвалою від 05.01.2021р., після усунення недоліків позовної заяви було продовжено розгляд справи.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. Вказує, що в постанові від 13.12.2019р., на яку посилається позивач як на доказ, який підтверджує обставину, що відповідач здійснив наїзд на велосипед позивача не міститься жодних відомостей про те, що пошкоджено велосипед. Позивач додає копії товарних чеків та довідку, які датовані 05.02.2020р., але ДТП мало місце 06.11.2019р.

В товарному чеку від 05.02.2020р. зазначено «діск + машинка», які разом коштують 435 грн. Але, на думку відповідача, у велосипеда немає діска та машинки.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач вже 07.11.2019р., тобто на наступний день після ДТП, вже їхала на велосипеді.

Крім того, вказаній дорожньо-транспортній пригоді сприяла груба необережність позивача, оскільки позивач, рухаючись по дорозі, різко змінила напрямок руху справа наліво. Саме тому позивач є винуватою у вчиненні ДТП.

Позивач надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що вина відповідача ОСОБА_3 у вчиненні ДТП повністю підтверджується постановою від 13.12.2019р.

Відповідач надав заперечення, в якому вказав, що належних та допустимих доказів того, що позивачу нанесено шкоду до позову не додано.

Разом з тим після ДТП відповідач разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 на наступний день, тобто 07.11.2019р. надали позивачу ОСОБА_5 обід від колеса її велосипеда та 500 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Кириляк В.Ю позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові та відповіді на відзив. Уточнили, що зазначені в товарному чеку найменування «діск+машинка» означає, що це обід заднього колеса та втулка заднього колеса. Вказували, що заднє колесо до велосипеда позивача без втулки не можливо було купити. Просили позов задовольнити у повному обсязі. Вказували, що дійсно на наступний день після ДТП, ОСОБА_5 їздила на велосипеді свого сина. Заперечували проти того, що ОСОБА_3 07.11.2019р., тобто на наступний день після ДТП, приніс ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданих збитків обід заднього колеса та 500 грн.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Ковалюк М.Г позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях. Вказували, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП відсутня. Доказів спричинення пошкоджень велосипеду немає.

При цьому представник відповідача акцентував увагу суду на тому, що якби він здійснював захист відповідача ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП за фактом ДТП між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , то було б інше рішення суду у даній справі. Разом з тим будь-яких клопотань з приводу призначення експертиз, в тому числі і авто технічної, суду не заявляв.

Відповідач та представник просили взяти до уваги, що ДТП сталося внаслідок грубої необережності та вини позивача. Тому, якщо суд прийде до висновку про наявність вини відповідача та наявність доказів пошкодження велосипеда позивача, та просили суд врахувати це при ухваленні рішення. Наполягали на тому, що обід заднього колеса та 500 грн. ОСОБА_3 було передано ОСОБА_5 07.11.2019р. у присутності дружини позивача ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_3 заперечував проти того, що обід заднього колеса до велосипеда «Україна» не можливо придбати без втулки заднього колеса до цього велосипеда та зазначав, що надасть докази на підтвердження вказаної обставини. Внаслідок цього була оголошена перерва в судовому засіданні. Після перерви ОСОБА_3 відповідні докази можливості придбання обода заднього колеса без втулки заднього колеса - не надав.

Разом з тим, після пояснень представника позивача щодо того, що зазначені в товарному чеку запчастини «діск+машинка» означає «обід заднього колеса та втулка заднього колеса» - не спростовували цю інформацію.

Свідок ОСОБА_6 , будучи допитаною в судовому засіданні показала, що являється дружиною ОСОБА_3 . Так, 06.11.2019р. близько 17:00 год. вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 їхали на своєму автомобілі с с.Чорногузи в напрямку міста Вижниця. В цей час попереду них їхала на велосипеді ОСОБА_5 по лівому боці. Вона різко змінила напрямок свого руху, внаслідок чого відповідач ОСОБА_3 допустив зіткнення з велосипедом. Після зіткнення свідок одразу за ж викликала поліцію. Внаслідок зіткнення заднє колесо велосипеда ОСОБА_5 було пошкоджено та мало форму «вісьмірки». Та було пошкоджено заднє крило. Інших пошкоджень, як то пошкоджень сідла, камери, покришки велосипед не отримав.

На наступний день свідок разом з чоловіком ОСОБА_3 прийшли до ОСОБА_5 та в якості відшкодування завданих ДТП збитків надали їй обід колеса її велосипеда та 500 грн. Жодних доказів на підтвердження передачі обода та грошей, як розписки від ОСОБА_5 чи ін.., свідок разом з ОСОБА_3 не мають.

Вказала, що на момент приїзду поліції їх автомобіль був на відстані 5-х метрів від велосипеда ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона 06.11.2019р. близько 17:20 год. керувала своїм автомобілем в с.Чорногузи Вижницького району та бачила ДТП за участі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Так, ОСОБА_5 у вказаний час їхала на своєму велосипеді, який був навантажений «різними відрами». Позаду неї їхав ОСОБА_3 . В цей час ОСОБА_5 різко змінила напрямок руху справа наліво, під кутом приблизно 45-60 градусів та виїхала майже не центр дороги. ОСОБА_3 , який їхав позаду, не передбачав можливості такого маневру велосипедистки, внаслідок чого допустився зіткнення. Після ДТП свідок зупинилася. Саме вона була тією особою, яка підписувала схему ДТП та вона особисто бачила пошкодження транспортних засобів. Так, у велосипеда було пощкоджене заднє колесо та було зсунуто набік заднє крило. Внаслідок цих пошкоджень велосипедом пересуватись не можна було. Інших пошкоджень, в тому числі пошкоджень камери, покришки, сідла, багажника у велосипеда не було. У автомобіля, яким керував ОСОБА_3 була пошкоджена ліва фара.

На наступний день вона бачила, як ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною заходив у господарство ОСОБА_5 , при цьому у ОСОБА_3 в руках були обід та 500 грн. ОСОБА_3 , повідомив свідку, що йде віддавати ОСОБА_5 пошкоджену запчастину та 500 грн. Особисто свідок не бачила чи віддав ОСОБА_3 в руки ОСОБА_5 гроші та обід.

Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, оцінивши представлені суду докази як кожен окремо, так і у їх сукупності з іншими доказами, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно постанови від 13.12.2019р. по справі №713/2087/10 Вижницького районного суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за те, що він 06.11.2019р. близько 17:20 год. в с.Чорногузи Вижницького району, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» н/з НОМЕР_2 , порушивши ПДР, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , внаслідок чого транспортні засоби частково пошкоджено, потерпілих немає.

Відповідно до ч.6 ст.83 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказане означає, що та обставина що саме ОСОБА_3 вчинив ДТП 06.11.2019р., і саме він винний у його вчиненні - не підлягає додатковому доведенню в суді. При цьому ОСОБА_5 і є тією особою, якій було завдано майнової шкоди внаслідок ДТП.

Вирішуючи питання про розмір шкоди, який буде відшкодовуватись відповідачем позивачу суд виходить з такого.

За змістом ч.2 ст.1187 ЦК України Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно п.2 ч.1 вказаної статті Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Вирішуючи питання про розмір шкоди, який буде відшкодовуватись відповідачем позивачу суд виходить з такого.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З 2-го аркушу схеми ДТП вбачається, в переліку пошкоджень транспортних засобів, зазначено, що у транспортного засобу ОСОБА_5 велосипеда внаслідок ДТП наявне повне пошкодження заднього колеса. У автомобіля ОСОБА_8 пошкоджена передня ліва фара та знято лако-фарбове покриття по кузові.

Крім цього, з цієї ж схеми також вбачається, що місце зіткнення автомобіля ОСОБА_3 з велосипедом ОСОБА_5 , знаходиться на відстані 2 метра від пішохідної доріжки та на відстані 1 метр від роздільної смуги.

Згідно товарних чеків від 05.02.2020р. ОСОБА_5 для ремонту велосипеда «Україна» купила «покришку 28» за 200 грн., «камеру 28» по ціні 50 грн., «діск+машинку» вартістю 435 грн., багажник вартістю 150 грн., сідло вартістю 165 грн., солідол вартістю 25 грн., та одну пару крил 28 вартістю 100 грн. Всього оплатила 1125 грн. Та за ремонт велосипеда ОСОБА_5 сплатила 200 грн. Вартість запасних частин та ремонту згідно товарних чеків становить 1325 грн.

Письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , дані ними працівникам поліції після ДТП, яке мало місце 06.11.2019р., за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повністю відповідають поясненням позивача ОСОБА_3 та показам свідка ОСОБА_5 , даними ними в судому засіданні.

Зі схеми ДТП, та показів свідка ОСОБА_5 та показів свідка ОСОБА_9 беззаперечно вбачається, що було пошкоджено обід заднього колеса велосипеда ОСОБА_5 , який внаслідок деформації від удару під час ДТП отримав форму «вісьмірки». Та з показів вказаного свідка ОСОБА_5 , яка являється дружиною відповідача, також вбачається, що було пошкоджено заднє крило велосипеда. Пошкодження інших елементів велосипеда ОСОБА_5 в судовому засіданні доведено не було.

Зважаючи на те, що згідно товарних чеків вартість 2-х крил становить 50 грн., тому вартість 1-го крила становить 25 грн.

З товарного чеку від 05.02.2020р. вбачається, що вартість «діска+машинки», (що згідно пояснень позивача є ободом заднього колеса та втулкою заднього колеса) становить 435 грн.

При цьому, зважаючи на ту обставину, що в товарному чеку зазначені запчастини діск+машинка, вказані в одній графі, в цій ж графі вказана єдина ціна для них, та позивач вказував, що вони продавалися тільки в комплекті, а відповідач, заперечуючи проти цього, відповідні докази не подав, - суд знаходить доведеним, що дійсно обід заднього колеса та втулка заднього колеса продавались в комплекті, тому суд знаходить, що для визначення вартості пошкодженого обода, яка має відшкодовуватись позивачу, слід виходити саме з тієї вартості, яка вказана в товарному чеку, тобто з вартості обода в комплекті з втулкою.

Тому суд знаходить, що вартість деталей, пошкодження яких дійсно було доведено в суді належними та допустимими доказами становить 460 грн., яка складається з вартості 1-го крила 25 грн., та вартості обода заднього колеса та втулки заднього колеса (які в товарному чеку зазначені як «діск+машинка»), які продавались в комплекті та їх вартість становить 435 грн. Вказана вартість складає 40,88% від загальної суми вартості деталей, яку позивач просила стягнути з відповідача.

Крім того, з товарного чеку від 05.02.2020р. вбачається, що вартість робіт по ремонту велосипеда ОСОБА_5 становить 200 грн. У зв`язку з викладеним суд задовольняє вартість ремонту, пропорційно до розміру вартості відшкодування пошкоджених деталей, що становить 81,76 грн., виходячи з того, що вказана сума коштів становить 40,88% від 200 грн., які були витрачені безпосередньо на ремонт.

Тому в загальному розмір відшкодування за пошкоджені запчастини та ремонт становить 541, 76 грн. (460 грн.+81,76 грн).

Виходячи з викладеного суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню, саме в сумі 541,76 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується ст.141 ЦПК України.

Позивачем ОСОБА_5 при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. Разом з тим позов задоволено частково на суму 541,76 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 404,84 грн.

Аналізуючи позицію відповідача щодо того, що в ДТП сталося з грубої необережності та вини ОСОБА_5 , яка рухаючись попереду автомобіля ОСОБА_3 різко змінила напрямок руху справа наліво до роздільної смуги, суд знаходить їх безпідставними та направленими на уникнення відповідача від цивільно-правової відповідальності перед ОСОБА_5 , виходячи з такого.

Жодних доказів того, що ОСОБА_5 умисно змінила напрямок руху для того, щоб потрапити в ДТП, чи самовпевнено або недбало керувала своїм велосипедом відповідачем до матеріалів справи не додано. Особисті умовиводи свідків, самого ОСОБА_3 та його представника не є переконливими для суду для підтвердження вказаної обставини за відсутності інших доказів на підтвердження цього.

Крім того, ОСОБА_5 , яка керувала своїм велосипедом попереду, та ОСОБА_3 , який керував своїм автомобілем позаду велосипеда під керуванням ОСОБА_5 були учасниками дорожнього руху, і, відповідно, повинні були дотримуватись Правил дорожнього руху.

Так, згідно п.1.7 ПДР Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи.

Відповідно до п.13.1. ПДР Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вказані норми ПДР, з врахуванням обставин ДТП, означають, що ОСОБА_3 , будучи водієм автомобіля, та рухаючись позаду велосипеда, повинен був не просто дотримуватись безпечної для нього дистанції між його автомобілем та велосипедом ОСОБА_5 , але повинен був бути особливо уважним, тобто дотримуватись такої дистанції руху, яка б при будь-кому варіанті розвитку подій давала б йому можливість уникнути зіткнення з велосипедом.

Але, в супереч викладеному, ОСОБА_3 вказаних вимог ПДР не виконав, та заперечує свою вину у вчиненні ДТП.

Також, суд знаходить, недопустимим доказом покази свідка ОСОБА_6 щодо того, що вона разом з ОСОБА_5 на наступний день після ДТП принесли ОСОБА_5 та відали їй обід заднього колеса та 500 грн.

Позивач ОСОБА_5 заперечує вказану передачу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.206 ЦК України Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст.202 ЦК України Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Вказаний показ означає, що свідок ОСОБА_6 стверджували, що ОСОБА_5 було передано кошти в сумі більше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та обід заднього колеса з метою відшкодування завданої ОСОБА_5 шкоди.

Відповідно до змісту ст.202 ЦК України така передача коштів та запчастини ОСОБА_3 та ОСОБА_6 була направлена на припинення обов`язку ОСОБА_3 щодо відшкодування завданої ОСОБА_5 шкоди. Тому така дія ОСОБА_3 є правочином.

При цьому ОСОБА_3 не знав, і не міг знати вартість завданих ОСОБА_5 збитків. Тому не можна стверджувати, що його обов`язок щодо відшкодування ОСОБА_5 шкоди міг бути виконаними такою передачею в повному обсязі.

Виходячи з викладеного, з врахуванням позиції п.3 ч.1 ст.208 ЦК України, суд знаходить, що за вказаних обставин, така передача повинна була бути оформлена у письмовій формі. Тому належним доказом здійснення такої передачі мав би бути письмовий документів, у змісті якого зафіксовано факт такої передачі за підписом ОСОБА_5 . Разом з тим, таких доказів відповідачем не додано.

Виходячи з викладеного покази свідка не можуть бути належним доказом зазначеної передачі коштів та обода заднього колеса.

Щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обгрнутовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 82, 259, 263-265, 280-282, ЦПК України, на підставі ст.22, 1166, 1187, 1192, 1193, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_5 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_10 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 541,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на Користь ОСОБА_5 судовий збір, сплачений при зверненні до суду пропорційно до розміру задоволених позовних вимоги, в сумі 404,84 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляціну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , РКОКПП НОМЕР_3 .

Відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 30.04.2021р.

Суддя А. Л. Осокін