Справа № 643/2481/21
Провадження № 2/643/2870/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача 1. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради

2. Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб

у справах дітей Харківської міської ради

про позбавлення батьківських прав,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, щодо дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з його ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї та ОСОБА_2 народилася донька - ОСОБА_3 . Згодом шлюбні відносини сторін були припинені. На даний час їх донька проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. За весь час відповідач не допомагав та не приймав участі у вихованні дитини, з донькою не спілкується. Відповідач ухиляється виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, оскільки протягом тривалого часу не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на лікування, утримання, не готує її до самостійного життя.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.02.2021 відкрито провадження у справі, підставі статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Службу у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

16.03.2021 року до канцелярії Московського районного суду м. Харкова відповідачем подано нотаріально засвідчену заяву, відповідно до змісту якої останній повідомляє проте, що йому відомо про перебування у Московському районному суді м. Харкова справи № 643/2481/21 за позовом ОСОБА_1 до нього про позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Означену справу просить розглядати справу у його відсутність, крім того повідомляє суд, що відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України повністю визнає заявлені вимоги відповідачем і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

15.04.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження .

Учасники справи у підготовче засідання 26.04.2021 року не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.05.2013 року, ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно зі свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 18 серпня 2018 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».

У своєму висновку від 13.04.2021 № 250 Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як орган опіки та піклування, з урахуванням ст. ст. 17, 19, 141, 150, 153, 157, 164 Сімейного кодексу України, рекомендації Комісії, інтересів дитини, дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з приписами статті 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час підготовчого провадження відповідачем було подано заяву про визнання позову, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Єніною Л.В., зареєстровану в реєстрі за № 266, відповідно до змісту якої відповідач користуючись своїм правом, передбаченим частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України повністю визнає заявлені позивачем вимоги та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі малолітньої дитини ОСОБА_7 , в житті якого нічого не змінюється і він, як і раніше, продовжує проживати зі своєю матір`ю.

За таких обставин, оскільки заява відповідача нотаріально засвідчена, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, в силу приписів частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 50 відсотків від суми сплаченого позивачем судового збору, а інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 206, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

4. Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Московському районі м. Харкова Харківської області повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., сплачений на підставі Квитанції № 0.0..1 від 06.02.2021.

5. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення тексту рішення суду.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

8. Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

9. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (, м. Харків, вул. Чернишевська, 55).

10. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 42, 1 поверх).

Повне рішення складено 26.04.2021 року.

Суддя Н.В. Новіченко