ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1242/20Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/817/450/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 305010100
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Боднар Р.В.

та сторін: представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чудопалова Ю.Ю., представника Тернопільської обласної прокуратури Ємець Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №597/1242/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року, ухваленого суддею Дудяком С.В., повний текст якого складений 21 січня 2021 року, у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області Придруги Андрія Мироновича в інтересах держави в особі Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, -

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2020 року перший заступник керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 витрати в сумі 1 695,17 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 липня 2019 року відповідач ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, внаслідок якого ОСОБА_2 заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження, у зв`язку з яким він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Чортківська центральна комунальна районна лікарня Чортківської районної ради 3 ліжко-дні, з 20 липня 2019 року по 23 липня 2019 року і на його лікування було витрачено 1 695,17 грн, які на даний час відповідачем не відшкодовані і підлягають стягненню з нього, що і послужило підставою для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року позов першого заступника керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області Придруги Андрія Мироновича в інтересах держави в особі Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , витрати пов`язані із стаціонарним лікуванням потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 1 695 (одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять) гривень 17 копійок в користь Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації (р/р UA0019554, МФО 899998, код отримувача: 37938481, код доходів 41080500 Інші надходження).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Чудопалов Юрій Юрійович просить скасувати рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що воно є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Чудопалов Ю.Ю. зазначив, що позивачем не надано, а судом не досліджено доказів, які підтверджують фактичне понесення витрат згідно з даним розрахунком. Вказує, що долучений до справи документ медичного закладу є лише встановленою формою розрахунку понесених витрат, однак, не є доказом їх понесення. Отже, єдиним допустимим доказом понесення витрат на лікування мають належним чином посвідчені копії первинних бухгалтерських документів, копія медичної карточки потерпілих або інші документи, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Сама по собі довідка довільної форми без підтвердження вказаних в ній відомостей первинними бухгалтерськими та медичними документами, які визначені в п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1995 року, з врахуванням вимог ч.2 ст.78 ЦПК України є недопустимим доказом. Також зазначає, що у відповіді на лист прокуратури державна адміністрація не зазначала, що не буде звертатися в майбутньому з позовом про відшкодування. Отже, фінансове управління не відмовлялося від свого процесуального права і ризик спливу строків позовної давності відсутній. А посилання на те, що Фінансове управління Чортківської РДА надіслало платіжні реквізити жодним чином не свідчить про те, що РДА не бажає звертатися до суду та неналежним чином здійснює свої обов`язки. Оскільки, в даному випадку доказуванню також підлягає наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, посилаючись на Постанови ВС у справах №806/1000/17, №923/129/17, №915/1022/18, №912/2385/18.

Від Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять залишити рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року у справі №597/1242/20 без змін, а скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих усіх обставин справи. Щодо визначення вартості одного ліжко-дня здійснюється відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1995 року, де визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. У розрахунок вартості одного ліжко-дня входять видатки, зазначені у інформації-розрахунку лікувального закладу. Сума витрат на лікування та перебування за один ліжко-день отримується шляхом ділення фактичних видатків за місяць на фактичну кількість ліжко-днів за місяць. Зважаючи на те, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого у кримінальному провадженні на даний момент не відшкодовано, на підставі наведеного та відповідно до ст.1206 ЦК України вони підлягають стягненню із ОСОБА_1 .

Крім цього, вказують, що відповідно до ч.6 ст.23 Закону України Про прокуратуру передбачає різні форми представництва прокуратурою в суді, серед яких є, зокрема, така форма представництва як звернення до суду з позовом. Стверджують, що дії ОСОБА_1 перебувають у причинному зв`язку із спричиненням потерпілим тілесних ушкоджень, які обумовили витрати з районного бюджету на їх стаціонарне лікування. Адже, за умов відсутності вказаного діяння та його наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілим, у районному бюджеті не виникало б витрат на лікування потерпілого, тому, це є матеріальні збитки, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення районному бюджету. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У даному випадку підставою для представництва є наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно і прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно. У відповідь на лист Чортківської місцевої прокуратури, своїм листом від 01 липня 2020 року №01-17/834 ФУ Чортківської РДА повідомило, що заходи для відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 не проводилися та надало реквізити рахунку, на який необхідно зарахувати вказані кошти, чим відповідно повідомили, що вони не будуть в майбутньому звертатися до суду із даною позовною заявою. Саме бездіяльність ФУ Чортківської РДА, як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, зі зверненням до суду з позовом про стягнення коштів до районного бюджету свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів територіальної громади (великого числа громадян), що підтверджує наявність виключного випадку для звернення прокурора з даним позовом до суду.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Чудопалов Ю.Ю. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник Тернопільської обласної прокуратури Ємець Д.В. апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду обґрунтованим та законним.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області 28 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за те, що 20 липня 2019 року близько 21 години водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки Рено, модель Логан, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п.2.3 б, д ПДР України. На 432 км + 500 м вказаної автодороги, що поза межами населеного пункту, водій ОСОБА_1 порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, згідно з якими перед зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди, або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки. В цей час в сторону м. Заліщики, в межах своєї смуги руху, рухався автомобіль марки Рено, модель Трафік, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 з шістьма пасажирами в салоні. Внаслідок виїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на зустрічну смугу руху він створив своїми діями аварійну обстановку, в якій позбавив інших учасників дорожнього руху, зокрема водія автомобіля Рено Трафік ОСОБА_3 , можливості запобігти зіткненню. Внаслідок зіткнення вказаних транспортних засобів пасажир автомобіля Рено Трафік ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому тіла правої стегнової кістки у середній третині, який згідно висновку судової медичної експертизи відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.2.9 а, 2.3 б, д, 10.1 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_2 .

За вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Вироком Тернопільського апеляційного суду 27 травня 2020 року апеляційну скаргу прокурора Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області Лазенги О.М. - задоволено частково.

Вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року, яким ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, скасовано в частині призначеного покарання із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Ухвалено новий вирок, яким в порядку ч.2 ст.420 КПК України ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання:

- за ч.2 ст.286 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 10-14).

Вказаний вирок суду набув чинності 27 травня 2020 року.

Відповідно до довідки №01-07/132, виданої 25 червня 2020 року КНП Чортківська центральна комунальна районна лікарня Чортківської районної ради та розрахунку вартості лікування ОСОБА_2 , останній знаходився на стаціонарному лікуванні у даному закладі охорони здоров`я з 20 липня 2019 року по 23 липня 2019 року (3 ліжко-дні), вартість затрат на його лікування та перебування становить 1 695,17 гривень (а.с. 15).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції взяв до уваги як доказ, довідку №01-07/132, видану 25.06.2020 року КНП Чортківська центральна комунальна районна лікарня Чортківської районної ради, яка містить розрахунок вартості лікування ОСОБА_2 , вважаючи, що вказана довідка безсумнівно є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування - факт перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні, вартість затрат на такі лікування та перебування, належний розрахунок вказаної вартості.

Що стосується відсутності належних підстав для пред`явлення даного позову прокурором в інтересах держави, суд першої інстанції виходив з того, що саме бездіяльність Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації, як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, зі зверненням до суду з позовом про стягнення коштів до районного бюджету свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів територіальної громади, що підтверджує наявність виключного випадку для звернення прокурора з даним позовом до суду.

Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції погоджується, виходячи з такого.

Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого (частина перша статті 1206 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат від 07 липня 1995 року №11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Вироком Заліщицького районного суду від 28.02.2020 встановлено, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.2.9 а, 2.3 б, д, 10.1 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, доведенню факт причинного зв`язку між злочинними діями винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування не потребує, оскільки це доведено вказаним вироком суду.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що позивачем не надано, а судом не досліджено докази, які підтверджують фактичне понесення витрат на лікування потерпілого з огляду на таке.

Визначення вартості одного ліжко-дня здійснюється відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (далі Порядку). Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. У розрахунок вартості одного ліжко-дня входять видатки, зазначені у інформації-розрахунку лікувального закладу. Сума витрат на лікування та перебування за один ліжко-день отримується шляхом ділення видатків за місяць на фактичну кількість ліжко-днів за місяць.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в анестезіологічному відділенні КНП Чортківська центральна комунальна районна лікарня Чортківської районної ради перебував 1 ліжко-день, а саме 20.07.2019 та був переведений у травматологічне відділення з 21.07.2019 по 23.07.2019 (2 ліжко-дні) і на його лікування в загальному було витрачено 1 695,17грн., що підтверджується інформацією-розрахунком вартості лікування, здійсненої відповідно до Порядку.

Також, колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи заявника, що відсутні у прокурора належні підстави для пред`явлення вказаного позову в інтересах держави, враховуючи таке.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції, прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України та Законом України Про прокуратуру.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з положеннями частини третьої статті статті 23 Закону України Про прокуратуру в редакції, чинній на час пред`явлення прокурором позову, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 Конституційний Суду України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).

Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У постанові від 15 жовтня 2019 року у справі №903/129/18 (провадження №12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (пункт 6.43).

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частина четверта статті 56).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі №5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі №915/478/18).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що і в судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27 лютого 2019 року у справі №761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Системне тлумачення частини четвертої статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

У даній справі підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив нездійснення Фінансовим управлінням Чортківської районної державної адміністрації та КНП Чортківська центральна комунальна районна лікарня Чортківської районної ради упродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, а саме не звернення до суду з вимогами про відшкодування державі витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення (злочину).

Саме бездіяльність Фінансового управління Чортківської районної державної адміністрації, як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, зі зверненням до суду з позовом про стягнення коштів до районного бюджету свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів територіальної громади, що підтверджує наявність виключного випадку для звернення прокурора з даним позовом до суду. Комунальне некомерційне підприємство Чортківська центральна комунальна районна лікарня Чортківської районної ради є закладом охорони здоров`я, який фінансується з районного бюджету. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушення діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню, порушення майнових прав зазначеної установи заподіює суттєвої шкоди бюджету, а отже, і державним інтересам, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення в суд зх позовом для їх захисту.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича слід залишити без задоволення, а рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 23 березня 2021 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року слід поновити.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції віднести на рахунок держави, у зв`язку із тим, що ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23 березня 2021 року ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді