ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4722/19 Номер провадження 22-ц/814/702/21Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Прядкіної О.В., Карпушина Г.Л.

секретар Гнатюк О.С.

імена (найменування) сторін:

позивач: Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, постановлену 25 січня 2021 року у складі судді Алтухової О.С.

по справі за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до суду із вказаним позовом та просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на корисить держави земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер :08:002:0006, яка знаходиться на території Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року позов Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що прокурор не надав належних та допустимих доказів того, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області відмовилося чи позбавлене можливості звернутися до суду для витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Не погодившись із ухвалою місцевого суду, її в апеляційному порядку оскаржив Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, просив скасувати її, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

26 квітня 2021 року на електронну адресу апеляційного суду надійшов лист від ОСОБА_2 , яка не є учасником справи, про те, що відповідач по справі клопоче про відкладення розгляду справи у зв`язку із занятістю його представника в іншому судовому процесі.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З цих підстав колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без участі належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду сторін.

Окрім того, відповідачем не надано доказів зайнятості його представника в іншій справі, як і не надано будь-яких відомостей, які б могли дозволити перевірити це твердження.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 5022-СГ від 11 червня 2018 року надано в приватну власність ОСОБА_1 , мешканцю с. Ромодан Миргородського району Полтавської області, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,00 га з кадастровим номером :08:002:0006, із державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Однак ГУ Держеокадастру у Полтавській області рішення про надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не приймалося, проект землеустрою на земельну ділянку до відділу у Лубенському районі ГУ Держгеокадастру не надходив, відповідні відомості в автоматизованій системі не реєструвалися.

За вказаним фактом Лубенською місцевою прокуратурою розпочато кримінальне провадження за № 0000215 від 15 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 366 КК України.

30 жовтня 2019 року Лубенська місцева прокуратура Полтавської області звернулася до ГУ Держеокадастру у Полтавській області з повідомленням про виявлені порушення, а саме незаконне вибуття земельної ділянки з державної власності поза волею власника, в особі уповноваженого органу, за відсутності прийнятого у встановленому законом порядку рішення Головного управління Держеокадастру у Полтавській області. Повідомлено, що відповідно до ст. 16 ЦК України відновити становище, яке існувало до порушення інтересів держави, можливо шляхом витребування земельної ділянки з незаконного володіння на користь ГУ Держеокадастру у Полтавськійобласті.

Даний лист прокуратури залишився без відповіді від ГУ Держеокадастру у Полтавськійобласті.

04 грудня 2019 року Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області подав до районного суду даний позов.

Колегія суддів не погоджується із висновком місцевого суду про наявність підстав для залишення позовної заяви Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області звернулося до Прокуратури Полтавської області із заявою про порушення земельного законодавства, що стосувалось відведення земельних ділянок деяким особам, в тому числі ОСОБА_1 та просило вжити заходи до повернення земельних ділянок у державну власність (а.с. 12-13).

Саме із зазначеного часу слід визначати наявність періоду розумного строку для звернення до суду з позовними вимогами на захист інтересів держави у сфері земельного законодаства.

Отже, колегія суддів вбачає, що ГУ Держеокадастру у Полтавській області з жовтня 2018 року достеменно було відомо про порушення при наданні земельної ділянки ОСОБА_1 і упродовж тривалого часу управління не зверталось до суду з питанням витребування цієї ділянки.

За таких обставин висновок районного суду про відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Між тим, з пояснень по справі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що управління підтримує позицію прокурора і зазначає, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням та значним навантаженням наявних працівників у них не було змоги звернутися з відповідним позовом до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм процесуального права місцевим судом було постановлено помилкову ухвалу про залишення позовної заяви Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області без розгляду, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374 ч. 1, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської областізадовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.В. Прядкіна

Г.Л. Карпушин