АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року

м. Чернівці

Справа № 723/947/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Конецька Д.Г.

заявник старший державний виконавець Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)

стягувач ОСОБА_1

боржник ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 березня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Яківчик І.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року Сторожинецький районного відділ державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) звернувся до суду з поданням.

Просив, визнати мирову угоду укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в процесі виконання виконавчого напису №1896 від 25 липня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів на загальну суму 1964250 гривень.

Посилався на те, що на виконанні в Сторожинецькому районному відділі державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О.

В процесі примусового виконання виконавчого напису, сторони виконавчого провадження уклали мирову угоду, яку стягувач надав державному виконавцю для подальшого направлення до суду для її затвердження.

За умовами укладеної мирової угоди сторони дійшли згоди про те, що в рахунок погашення боргу в розмірі 1964250 гривень боржник ОСОБА_2 передає у власність стягувача ОСОБА_1 у вигляді відступного належний боржнику на праві власності комплекс будівель, який розташований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245, який складається з адмінбудиноку літ.А, складу літ.Б, складу літ.Г, складу літ.Д, вбиральні літ.Е, огорожі №1-2, вимощення-1, загальною площею 1701,2 кв.м.

ОСОБА_1 отримує у власність, належний боржнику на праві власності вищевказаний комплекс будівель та визнає припиненими всі грошові зобов`язання боржника ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 у відповідності до виконавчого напису приватного нотаріуса.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 березня 2021 року в задоволенні подання Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про затвердження мирової угоди, відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання суд виходив з того, що виконавець не потурбувався про підтвердження права власності на об`єкти нерухомості, які у вигляді відступного повинні перейти до стягувача, а також з того, що мирова угода в процесі виконання може бути затверджена судом тільки при виконанні рішення суду, а не виконавчого напису нотаріуса.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити подання про затвердження мирової угоди.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує на те, що суд зробив помилковий висновок про те, що виконавець не перевірив наявність доказів, які б підтверджували право власності боржника на об`єкти нерухомості, а також те, що мирова угода в процесі виконання може бути затверджена тільки при виконанні рішення суду. Вказані висновки не відповідають вимогам закону та є взаємовиключними.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Як вбачається з матеріалів справи 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. вчинено виконавчий напис №1896, яким стягнуто з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 борг в сумі 1960000 гривень (а.с.3).

Постановою державного виконавця від 22 січня 2021 року року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса від 25 липня 2019 року (а.с.5).

03 лютого 2021 року між боржником ОСОБА_2 та стягувачем ОСОБА_1 укладено мирову угоду в рамках виконавчого провадження ВП №64243103 (а.с. 9).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції, керуючись статтею 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, в порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень.

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів, зокрема, і виконавчого напису нотаріуса або здійснення іншого судового контролю, така справа має бути вирішена адміністративним судом в силу приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 287 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, судові рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не ухвалювались, виконавче провадження відкрито щодо виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 25 липня 2019 року (а.с.3).

Отже, судовий контроль у виконавчому провадженні, в тому числі й питання затвердження мирової угоди в процесі примусового виконання виконавчого напису нотаріуса має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства.

Зазначене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року № 826/7941/17.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У частинах першій і другій статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 березня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за поданням Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про затвердження мирової угоди закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання тексту повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 29 квітня 2021 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна