Справа № 214/716/21
2/214/1632/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 квітня 2021 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Гринь Н.Г.,
секретар судового засідання Кушнерук Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про стягнення моральної шкоди завданої злочином , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 27.01.2021 року, в якій просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану злочином моральну шкоду спричинену смертю сина ОСОБА_3 в сумі 500 000 грн.
Пред`явлені вимоги позивач мотивував тим, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2020 року, залишеного бехз змін ухвалою апеляційного суду від 16.12.2020 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні вбивства її сина, та засуджено за ч.1 ст. 115 КК України. У зазначеному кримінальному провадженні вона визнана потерпілою. Згідно вироку 17.10.2019 року оо 12-00 год. ОСОБА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля магазину «орбіта», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на фоні гострої неприязні виник конфлікт, підч ас якого ОСОБА_2 камінням наніс її синові ОСОБА_3 удари в ділянку голови несумісні з життям, які за характером ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, у вигляді: забою-розтрощення мозку, крововилову у шлуночки та під оболонки мозку, перелом інших кісток черепа та кісток обличчя, від яких ОСОБА_3 помер на місці скоєння злочину. Смертю сина їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 500 000 грн., що вважає буде співвмірним із завданою шкодою та перенесеними стражданнями від протиправних дій відповідача та незворотності втрати. Вже ніколи у житті вона не зможе обняти свою дитину, який був опорою та матеріальною підтримкою. Вона досі відчуває стрес та напружений псиихоемоційний стан. Вона втратила спокій, перебуває у стресі, по ночам не може спати. Він її єдиний син, вона залишилась на самоті. Вбивство було жорстоке, коли дізналась як вбили сина вона втратила свідомість. Жодні слова не можуть бу описати її біль, які відчуває до цього часу. За життя її сина вони мешкали разом вдвох, він допомагав їй в побуті, ходив аптеку за ліками для неї, в магазин за продуктами, приносив питну воду. Вбирав в хаті, сама вона не взмозі за станом здоров`я.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2021 року відкрито провадження та прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін (а.с. 20).
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи.
Дослідивши вимоги позовної заяви, письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в сукупності, суд дійшов наступних висновків.
17 жовтня 2019 року у денний час доби, приблизно о 12:00 годин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на відкритій ділянці місцевості на відстані приблизно 350 метрів на північ магазину «Орбіта», що розташований по вул. Руднична, 52б, в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області та 50 метрів від лівого берега річки «Інгулець» (територія колишнього Широківського пивоварного заводу), де між останніми виникла сварка, приводом до якої послугували образливі висловлення на адресу ОСОБА_2 з боку ОСОБА_3 на ґрунті ревнощів до співмешканки останнього ОСОБА_4 , на що ОСОБА_2 ніяк не відреагував та намагався уникнути конфлікту, віддалюючись від ОСОБА_3 .
Після чого, ОСОБА_3 підняв з землі фрагмент каменю, який знайшов поряд, підбіг до ОСОБА_2 , намагаючись завдати останньому удару вказаним фрагментом каменю. Вказана поведінка ОСОБА_3 обурила ОСОБА_2 , викликавши у нього почуття гострої неприязні та умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_3 за вказаних мотивів.
Після чого, ОСОБА_2 , з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_3 , схопив його руку, в якій знаходився фрагмент каменю, тобто підшукав собі знаряддя злочину, та наніс ОСОБА_3 , який знаходився у положенні стоячи не менше ніж 2 (два) удари зазначеним фрагментом каменю в ділянку голови, від яких останній впав на землю. Через декілька хвилин ОСОБА_3 підвівся на ноги, та між ним та ОСОБА_2 знову зав`язалась боротьба, під час якої вони вдвох впали на землю. Після чого, ОСОБА_2 , знаходячись зверху на ОСОБА_3 , який знаходився у положенні лежачи на спині, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заподіяння смерті останньому, взяв із землі фрагмент каменю та наніс ним ОСОБА_3 , не менше одного удару в ділянку голови. Таким чином спричинивши ОСОБА_3 несумісні з життям тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта №238/232-19 від 07 листопада 2019 року у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено такі тілесні ушкодження: дві забійні рани правої лобно-скроневої області; три забійні рани в лобно-тім`яній області зліва; дві забійні рани в лівій тім`яно-потиличній області голови та наскрізна забійна рана лівої вушної раковини з розтрощенням її хряща. Відповідно ранам голови та обличчя - вогнищеві розповсюджені зливні крововиливи в м`які тканини голови та обличчя відповідно ранам; переломи кісток склепіння черепа, з переходом на основу його та кістки обличчя; крововиливи під оболонки та у шлуночки мозку; забій тканини мозку в ділянці полюсів лобних часток. Перелом 8-го ребра зліва по лопатковій лінії; поширений дефект м`яких тканин та, частково, ребер правої половини грудної клітки; дефект верхньої та середньої часток правої легені; дефект м`яких тканин правої верхньої кінцівки та відсутність кісток правої кисті (без ознак зажиттєвості їх спричинення). Ділянки емфіземи тканини легенів і ознаки аспірації крові (плямисті та великокрапкові крововиливи під плевру та у товщу тканини легенів; «мраморний малюнок» легенів з поверхні; наявність густої рідини, схожої на гемолізовану кров у верхніх шляхах. Рідкий стан крові, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів; крапкові крововиливи під плевру та епікард; вогнищева гіпертрофія міокарда; дифузна дрібно- та середньо-краплева жирова дистрофія печінки). Всі вищевказані ушкодження (крім вказаних дефектів м`яких тканини, ребер правої половини грудної клітки та правої кінцівки) виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, ймовірно, в швидкій послідовності одне за одним, про що свідчить приблизно однаковий ступінь та виразність крововиливів в місцях ушкоджень, їх розповсюдженість, наявність рідини, схожої на гемолізовану кров у верхніх дихальних шляхах та в порожнині шлунка; дані судово-гістологічного дослідження. Відкрита черепно-мозкова травма утворилася від багаторазової від- та доцентрової дії тупого твердого предмету(-ів) в різні області волосяної частини голови та обличчя, який мав жорстку конструкцію та контактну поверхню у вигляді ребра лінійної, неправильно- лінійної, дугоподібної форми. Про це свідчить: форма та особливості ран голови (лінійна, щілино- та дугоподібна форма ран, нерівні осаднені краї та загострені кінці ран, в яких виявлені тканьові перетинки; вивихнуті цибулини волосся у просвітку ран; наявність переломів кісток черепа та ушкоджень мозку відповідно ранам); особливості переломів кісток черепа, дані медико-криміналістичного дослідження черепа та ран голови. Індивідуальні особливості травмуючого предмету(-ів) на ушкодженнях не відобразилася.
Смерть його наступила від відкритої черепно-мозкової травми, (до комплексу якої входять всі ушкодження м`яких тканин, кісток черепа та речовини мозку з оболонками), яка супроводжувалася чисельними переломами кісток черепа, забоєм речовини головного мозку і крововиливами під оболонки та у шлуночки його, що й призвело до смерті. На це вказують: наявність ушкоджень та їх особливостей, виявлених при експертизі трупа та вказаних вище; морфологічні зміни внутрішніх органів, виявлених при розтині трупа та судово-гістологічному дослідженні шматочків внутрішніх органів; рідкий стан крові та ознаки аспірації крові в тканини легенів; крапкові крововиливи під плевру та епікард; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, від яких останній помер на місці скоєння злочину.
Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2020 року визнано винуватим ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 09 (дев`яти) років позбавлення волі (а.с. 7-13).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2020 року вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишено без змін.

В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок та чи вчинені вони цією особою.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 як матір`ю та сином підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с. 3, 4).

У зв`язку з цим, факт завдання шкоди позивачу ОСОБА_1 як потерпілій внаслідок смерті її сина є преюдиціальними та доказуванню не підлягають, оскільки їх істину вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив у законну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

З абзацу 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.

Розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд визначає з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), їх тривалості, характеру немайнових втрат, вимушених змін у життєвих стосунках.

За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 суд виходить з меж пред`явлених ним позовних вимог, враховує її психоемоційний стан та переживання, оскільки у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_3 зазнала душевних страждань через смерть єдиного сина, якого вбили. Внаслідок чого у неї постійні хвилювання, втрати сну. З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 , пов`язаних з невідворотністю втрати сина, позбавленням можливості спілкуватись з ним в подальшому та істотними змінами в сімейному житті, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на його корить моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. Саме вказаний розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд вважає таким, що відповідатиме засадам розумності, справедливості та виваженості, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України суд враховує звільнення від сплати судового збору позивача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 5 000 грн..

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.п.9,15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про стягнення моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рахунок відшкодування шкоди, завданої від кримінального правопорушення у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 5 000 (вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Текст рішення складено 29.04.2021 року.

Суддя Н.Г. Гринь