Справа № 646/8748/19
№ провадження 2/646/316/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Абдюхановій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якої зазначив, що 09 квітня 2018 сталася ДТП за участю автомобілю ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та мотоциклом марки «Kawassaki», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі №592/3000/18 винуватцем ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП позивач ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Посилаючись ст.ст. 22,1166, 1187,1192 ЦК України зазначив, що оскільки вина відповідача щодо отримання позивачем тілесних ушкоджень повністю встановлена вироком суду, кошти витрачені позивачем на лікування відшкодовані не в повній мірі покрили понесені витрати, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 провадження по зазначеній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.01.2020 у справі призначено авто-товарознавчу експертизу (виконання якої доручено ХНДІСЕ ім. засл. пров. М.С. Бокаріуса) з приводу встановлення матеріальних збитків завданих майну позивача ОСОБА_1 , а саме мотоциклу марки «Kawassaki», д.н. НОМЕР_2 .

Згідно повідомлення ХНДІСЕ ім. засл. пров. М.С. Бокаріуса від 31.07.2020 про неможливість надання висновку експертизи №6494 по справі №646/8748/19, відповідно до ст. 72 ЦПК України відправлено клопотання про організацію огляду об`єкта дослідження та рахунок на сплату за проведення експертиз. Протягом 45 календарних днів клопотання не було задоволено та кошти за проведення експертизи не надійшли.

Позивач і його представник в судове засідання не прибули, останній надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якій він заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. В обгрунтування зазначив, що на час розгляду кримінальної справи, тобто до 21.11.2018 він відшкодував ОСОБА_1 завдану шкоду у повному обсязі, зокрема посилався, на те що у вироці суду зазначено як обставину що пом`якшує покарання - добровільне відшкодування шкоди потерпілому. Також зазначив, що твердження позивача, що у покриті понесені витрати не в повній мірі не обгрунтовані, а посилання на вартість ремонту мотоциклу незрозумілі. Щодо заперечень до вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, зокрема зазначив про те, що після вищеописаної ДТП на позивача також складений протокол про адміністративне правопорушення, але провадження закрито з нереабілітуючих обставин - закінченню строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі №641/3490/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі статей 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строкм на три роки.

Вищезазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_2 ,09.04.2018 року, близько о 12 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові зі сторони пр. Гагаріна, в напрямку вулиці Морозова. Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинку 1-А він зупинився на крайній лівій смузі руху для виконання розвороту наліво, пропускаючи транспортні засоби, що рухалися в зустрічному напрямку. Після чого, ОСОБА_2 відновив рух та, виконуючи маневр розвороту наліво, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.4 - Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю» не впевнився в безпеці маневру, не надав дорогу мотоциклу «Kawassaki», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який в цей час рухався в зустрічному напрямку і допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/377-А/18 від 18.05.2018 отримав тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді травми лівої нижньої кінцівки у вигляді відкритого перелому середньої третини діафізу великогомілкової кістки зі зміщенням, відкритого перелому дистального метадіафізу великогомілкової кістки зі зміщенням, відкритого перелому внутрішньої кісточки без зміщення, відкритого уламкового перелому п`яткової кістки, відкритого перелому І-ІІ-ІІІ, V плеснових кісток зі зміщенням. Порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 , відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 534/18 від 18.05.2018, знаходяться в причинному зв`язку з даною подією та наслідками. ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт протиправних дій ОСОБА_2 - підтверджений рішенням суду і не підлягає доведенню.

Цивільний позов ОСОБА_1 при розгляді кримінального провадження не заявлено. Також згідно вироку суду не встановлено заподіяння матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не доведено заподіяння йому відповідачем матеріальної шкоди, з огляду на відсутність належних підтверджень. Зокрема додані до позовної заяви квитанції на придбання лікарських засобів не підтверджені призначенням лікаря, що в свою чергу унеможливлює встановити зв`язок між отриманням ОСОБА_1 тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, що мала місце 09.04.2018 та необхідність придбання вказаних лікарських засобів у додатку до позовної заяви.

Також не заперечувалось позивачем і часткове відшкодування майнової шкоди відповідачем на його користь.

Крім того, щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок пошкодження мотоциклу належному йому суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , у наслідок винних дій, завдав майнової шкоди ОСОБА_1 , що виражається у пошкодженні транспортного засобу, між якими є безпосередній причинний зв`язок. У результаті між сторонами виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди майну фізичної особи.

При цьому, при визначенні вартості завданої шкоди, суд бере до уваги наступні обставини

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України, суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

Згідно із ч. 4 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Відповідно до норми ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Позивач ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Судом було покладено обов`язок надання транспортного засобу для проведення експертного дослідження та оплати вартості на проведення експертизи на ОСОБА_1 , проте відповідач не здійснив оплату для проведення експертизи та не надав об`єкт проведення експертного дослідження - мотоцикл для огляду. З огляду на це суд приходить до переконання, що позивач фактично ухилився від участі у експертизі.

З огляду на відсутність інших належних доказів оцінки матеріальної шкоди завданої позивачу пошкодженням його транспортного засобу та будь-яких доказів що доводять такі пошкодження, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Щодо відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У частинах 3, 4 ст. 23 ЦК України визначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень відповідача щодо розміру матеріального відшкодування завданої моральної шкоди, суд, керуючись статтею 1167 ЦК України, принципами розумності та справедливості, виходячи із власного переконання, вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 50 000 гривень, що у достатній мірі компенсує позивачу завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому судові витрати у справі стягуються з відповідача на користь держави в розмірі 768,40 грн.

На підставі статей 22, 23, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 50000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду (Харківський апеляційний суд) через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення (Червонозаводський районний суд м.Харкова).

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Єжов В.А.