ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1628/21 Справа № 199/2130/20 Суддя у 1-й інстанції - Богун О. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.

за участю секретаря Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року про відмову у скасуванні арешту та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради, в якому просить зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_2 (запис від 11 травня 2005 року за № 1955594) на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 3268/07, від 05 березня 2004 року відділу ДВС м. Токмак; визнати право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом; визнати право власності на гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом; визнати право власності на земельну ділянку площею 0,052 га, розташовану на території с/т «Орбіта-1» Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,052 га, розташовану на території с/т «Орбіта-1» Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району. Крім того, у 1997 році позивачем та її батьками була приватизована квартира АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 залишилися: позивач ОСОБА_1 , сестра позивача ОСОБА_3 , та дружина померлого ОСОБА_4 .

Усі спадкоємці померлого своєчасно звернулися до нотаріальної контори: позивач ОСОБА_1 - із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Однак, постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 28 січня 2020 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з наявністю в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна арешту на все майно ОСОБА_2 (запис від 11 травня 2005 року за № 1955594), накладеного на підставі постанови відділу ДВС м. Токмак про відкриття виконавчого провадження 3268/07, 05 березня 2004 року. У своєї постанові про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину державний нотаріус відмічає, що обтяження (реєстраційний запис №1955594) проведено з порушенням вимог Положення про Єдиний реєстр заборони відчуження об`єктів нерухомого майна оскільки при його вчиненні не вказані будь-які ідентифікаційні відомості про особу боржника, а саме - рік народження, ідентифікаційний номер платника податків, що унеможливлює визначити, на яке саме майно та на яку саме особу було накладено арешт. На неодноразові запити нотаріуса щодо внесення додаткової інформації про особу боржника, відносно якого накладений арешт на майно, Токмацькою районною державною нотаріальною конторою (реєстратором) надано копію постанови № 3268/07 від 05 березня 2004 року, в який вищезазначені відомості відсутні. У відповіді ж Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вказано про відсутність архівних документів у зв`язку зі знищенням провадження, строк збереження якого встановлений у 3 роки.

Позивач вважає, що обтяження (реєстраційний запис № 1955594), проведено з порушенням вимог Положення про Єдиний реєстр заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки у ньому не вказані ідентифікаційні відомості про особу боржника, а саме - рік народження, ідентифікаційний номер платника податків, місце проживання, паспортні дані або інше, тобто, з нього неможна встановити, стосовно якої само особи та на яке саме майно було накладено арешт. Посилаючись на ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час закриття виконавчого провадження, позивач зазначає, що зняття арешту, накладеного на майно боржника відділом ДВС м. Токмак не було проведено при закритті виконавчого провадження та знищенні його матеріалів.

Позивач вважає, що прийняття постанови про накладення арешту у виконавчому провадженні 3268/07, 05 березня 2004 року відділом ДВС м. Токмак на все майно ОСОБА_2 і реєстраційний запис від 11 травня 2005 року за № 1955594 у даному разі не стосується саме майна, належного батькові позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, арешт у виконавчому провадженні 3268/07, 05 березня 2004 року накладений відділом ДВС м. Токмак на все майно ОСОБА_2 повинен бути знятий.

Посилаючись на викладені обставини просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року відмовлено в задоволені позовних вимог /а.с. 111-114/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог /а.с. 120-123/.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги Дніпровська міська рада надала відзив, в якому посилається на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки пред`явлені до неналежного відповідача /а.с. 139-142/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.7, 8/

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , гараж АДРЕСА_3 та земельна ділянка площею 0.052 га, розташовану на території с/т "Орбіта-1" Сурсько - Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 залишилися: дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 , та дружина померлого ОСОБА_4 .

Усі спадкоємці померлого своєчасно звернулися до нотаріальної контори: позивач ОСОБА_1 - із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивача.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28 січня 2020 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/3 частину квартири, розташованої за адресо: АДРЕСА_4 , та гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після гр. ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав та їх обтяжень нотаріусом виявлено, що на все майно гр. ОСОБА_2 , в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна було накладено арешт (запис від 11 травня 2005 року за № 1955594) на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 3268/07, від 05 березня 2004 року відділу ДВС м. Токмак, реєстраційний номер обтяження 1955594 (а.с. 94).

Отже, наявність заборони відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження унеможливлює вчинення нотаріальних дій, а саме видати свідоцтво про право на спадщину за законом після гр. ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_1 , оскільки вчинення таких дій суперечить законодавству України.

Відповідно до листа Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 11 лютого 2019 року № 26346/16.10, згідно даних АСВП (спецрозділу ЄДРВП) відомостей стосовно ОСОБА_2 , а саме: про наявність виконавчих проваджень, в яких він є боржником у відділу не виявлено. Зазначено, що вчинити дії щодо зняття арешту не мають можливості у зв`язку із знищенням усіх виконавчих проваджень включно по 2016 рік у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання /а.с. 16/.

Отже, право позивача на отримання спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушено накладеним арештом на майно останнього відповідно до постанови державного виконавця від 05 березня 2004 року (виконавче провадження № 3268/07).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача.

Проте з даним висновком колегія суддів погодитись не може.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась з позовними вимогами про зняття арешту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Враховуючи встановлення судом того, що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відмовились від спадщини на користь позивача ОСОБА_1 та між сторонами відсутній спір щодо спадкового, позовні вимоги було пред`явлено до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради відповідно до норм ст.1272 ЦК України.

Дані обставини судом першої інстанції враховано не було.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог про зняття арешту зі спадкового майна колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Токмацького місцевого суду Запорізької області від 17 квітня 2003 року (цивільна справа №2-26) стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 солідарно 1 500 грн. на користь фінансового управління /а.с.156-157/.

На примусове виконання вказаного рішенням Токмацьким місцевим судом Запорізької області 17 квітня 2003 року видано виконавчий лист №2-26 за яким державним виконавцем відділу ДВС м.Токмак Запорізької області відкрито виконавче провадження № 3268/07.

Постановою державного виконавця відділу ДВС м.Токмак Запорізької області від 05 березня 2004 року виконавчому провадженні № 3268/07 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 . Проте, в даній постанові державним виконавцем не зазначено будь-яких інших даних, за якими можна ідентифікувати особу, окрім прізвища ім`я та по-батькові.

Відповідно до інформації наданої начальником Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області згідно даних АСВП (спецрозділу ЄДРВП) відомостей про наявність виконавчих проваджень, в яких ОСОБА_2 є боржником не виявлено. Зазначено, що вчинити дії щодо зняття арешту не мають можливості у зв`язку із знищенням усіх виконавчих проваджень включно по 2016 рік у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Системний аналіз викладеного вище дає підстави вважати, що всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент закінчення виконавчого провадження, дій щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 відділом державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області вчинено не було, що призвело до порушення спадкових прав позивача.

У зв`язку із знищенням за закінченням терміну зберігання виконавчого провадження № 3268/07 неможливо встановити особу, в інтересах якої було зареєстровано обтяження.

Відповідно до копії паспорта батька позивача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 27 серпня 1974 року він був зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 . Отже, батько позивача на час ухвалення рішення суду від 17 квітня 2003 року не проживав у Запорізькій області.

З постанови державного виконавця Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, якою накладено арешт на спірне майно, вбачається, що ОСОБА_2 , відносно якого ухвалено рішення суду від 17 квітня 2003 року та відкрито виконавче провадження № 3268/07, на праві власності належить будинок по АДРЕСА_5 . Тоді як, батько позивача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має права власності на вказане нерухоме майно.

Виходячи з наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що накладене обтяження на майно у виконавчому провадженні № 3268/07 здійснено відносно іншої особи ОСОБА_6 , який має таке ж прізвище ім`я та по-батькові, як спадкодавець ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, накладений арешт на все майно батька позивача є помилковим, оскільки будь-яких зобов`язань за виконавчим провадженням № 3268/07 ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має.

Дослідивши обставини по справі колегія суддів приходить до висновку, що вирішення позовних вимог про зняття арешту у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, накладеного на все майно ОСОБА_2 (запис від 11 травня 2005 року за № 1955594) на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 3268/07, від 05 березня 2004 року може вплинути на права та обов`язки Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області.

Під час апеляційного розгляду даної справи ОСОБА_7 предствником ОСОБА_1 заявлено клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Частиною 3 ст.53 ЦПК України передбачено, що якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року залучено Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи.

Відповідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з наведених норм закону та встановивши, що у ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні зобов`язання за виконавчим провадженням № 3268/07, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на все майно останнього, колегія суддів приходить до висновку про зняття арешту у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (запис від 11 травня 2005 року за № 1955594) накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 3268/07 від 05 березня 2004 року відділу ДВС м. Токмак Запорізької області, як помилково накладеного.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 28 січня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31 липня 1997 року /а.с.9/.

Також на праві власності ОСОБА_2 належить гараж АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26 березня 2001 року /а.с.12/.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 04 червня 1997 року ОСОБА_2 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,052 га, яка розташована на території с/т "Орбіта-1" Сурсько - Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі рішення Виконкому Сурсько - Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 20 листопада 1996 року №52 /а.с.13/.

Таким чином, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 до складу спадщини входило наступне майно: 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , гараж АДРЕСА_3 та земельна ділянка площею 0.052 га, розташовану на території с/т "Орбіта-1" Сурсько - Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

На час розгляду справи єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 .

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання за ОСОБА_8 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог. Зняти арешт у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна накладений на все майно ОСОБА_2 (запис від 11 травня 2005 року за № 1955594) накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 3268/07 від 05 березня 2004 року відділу ДВС м. Токмак Запорізької області. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , гараж АДРЕСА_3 та на земельну ділянку площею 0.052 га, розташовану на території с/т "Орбіта-1" Сурсько - Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0.052 га, розташовану на території с/т "Орбіта-1" Сурсько - Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом.

Зняти арешт у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна накладений на все майно ОСОБА_2 (запис від 11 травня 2005 року за № 1955594) накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 3268/07 від 05 березня 2004 року відділу ДВС м. Токмак Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров