Ухвала

Іменем України

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 335/1333/13-ц

провадження № 61-6773ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Першин Ігор Миколайович,на постанову Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року за заявою Товариства

з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про заміну сторони

у виконавчих документах у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі - ТОВ «Спектрум Ессетс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчих документах у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»)

до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 20 листопада 2013 року у справі № 335/1333/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором у сумі

616 356,79 грн, з яких: заборгованість за процентами за користування кредитом - 22 625,71 грн; борг за простроченою частиною - 63 553,70 грн; залишок строкової заборгованості - 485 188,53 грн; пеня - 44 988,85 грн; державне мито - 1 700 грн, витрати на інформаційно-технічне

забезпечення - 120 грн.

На виконання вищезазначеного рішення суду виданий виконавчий лист.

25 вересня 2020 року між ПАТ «Фідобанк», яке є правонаступником

ПАТ «СЕБ Банк», та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого товариство набуло право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року та усіма забезпечувальними договорами.

Посилаючись на те, що до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги

від 25 вересня 2020 року, ТОВ «Спектрум Ессетс» просило суд замінити стягувача ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Спектрум Ессетс» у виконавчих документах та у подальших виконавчих провадженнях з виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 20 листопада 2013 року

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 січня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «Спектрум Ессетс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ «Спектрум Ессетс» не доведено належними та допустимими доказами факт передачі

від ПАТ «Фідобанк» виконавчих листів, відкриття виконавчого провадження щодо стягнення коштів за кредитним договором на підставі рішення суду, або на якій стадії перебуває виконавче провадження, чи не закінчено воно виконанням, або не закрито з інших підстав.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву

ТОВ «Спектрум Ессетс» про заміну сторони у виконавчих документах задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Спектрум Ессетс» у виконавчих листах та виконавчих провадженнях з виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 20 листопада 2013 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача. Отже, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Першин І. М.,просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом було замінено сторону виконавчого провадження за відсутності відкритого виконавчого провадження, що є порушенням статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». Посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі

№ 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) та від 16 лютого 2021 року

у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20), які не були враховані апеляційним судом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 20 листопада 2013 року у справі № 335/1333/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 616 356,79 грн, з яких: заборгованість за процентами за користування кредитом - 22 625,71 грн; борг за простроченою частиною - 63 553,70 грн; залишок строкової заборгованості - 485 188,53 грн; пеня - 44 988,85 грн; державне

мито - 1 700 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення - 120 грн.

На виконання вищезазначеного рішення суду виданий виконавчий лист.

25 вересня 2020 року між ПАТ «Фідобанк», яке є правонаступником

ПАТ «СЕБ Банк», та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого товариство набуло права вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року та усіма забезпечувальними договорами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства в Україні

(пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника та з врахуванням положень статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові

від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено

статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказані обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну сторони

у виконавчих документах.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Безпідставним є посилання в касаційній скарзі (зокрема з метою доведення позиції відповідача щодо неможливості заміни сторони у виконавчому провадженні, яке не відкрито) на постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження

№ 12-48гс20) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20), оскільки викладені в указаних судових рішеннях висновки щодо застосування норм права, у тому числі про порядок заміни відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником, а також заміни боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, не суперечить викладеним у цій справі висновкам.

Так, в указаних постановах Великої Палати Верховного Суду міститься висновок про можливість заміни боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження. Такі вимоги

і є предметом спору у цій справі, що переглядається судом касаційної інстанції, тому правильно задоволені апеляційним судом за встановлених судом обставин щодо відступлення права вимоги у спірних зобов`язаннях до ТОВ «Спектрум Ессетс».

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого

2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зазначила, що не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Правильність застосування апеляційним судом вищевказаних норм процесуального права (відповідає ухвалі Верховного Суду від 12 березня 2021 року у справі № 161/7017/15-ц (провадження № 61-2705ск21))

не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 ,

в інтересах якого діє адвокат Першин І. М., є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про заміну сторони у виконавчих документах у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Першин Ігор Миколайович, на постанову Запорізького апеляційного суду

від 30 березня 2021 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук