ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 квітня 2021 року

м. Харків

справа № 646/2273/20

провадження № 22-ц/818/1989/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв Олександр Сергійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв Олександр Сергійович про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя та зняття арешту за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Мельникової І.Д. в м. Харкові, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв Олександр Сергійович про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя та зняття арешту.

У листопаді 2020 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що наведені позивачем обставини дають підстави вважати, що існує реальна загроза ускладнення або унеможливлення виконання рішення у разі задоволення позову, що потребує вжиття заходів забезпечення позову та підтверджуються належними доказами. Проте, суд не надав оцінки наявним в матеріалах справи доказам та безпідставно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно наданих до заяви документів торги щодо спірного автомобіля зупинені, тому на даний час відсутні підстави для зупинення продажу арештованого майна (автомобіля).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання в порядку поділу майна подружжя права власності на Ѕ частину автомобілю марки AUDI модель А3, 2015 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 та зняття арешту з майна.

Як на підставу вимог вжиття заходів забезпечення позову, представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 посилався на те, що в проваджені суду перебуває цивільна справа, предметом якої є спірний автомобіль. Враховуючи, що приватним виконавцем в рамках виконавче провадження № 6028501 було накладено арешт на спірний автомобіль на підставі постанови про арешт майна боржника від 25.03.2020 року та виставлено автомобіль на торги вважає, що його відчуження значно утруднить виконання рішення в майбутньому.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо поділу майна подружжя, а саме: автомобілю марки AUDI модель А3, 2015 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 .

Згідно роздруківки з сайту СЕТАМ, приватним виконавцем було накладено арешт рухомого майна від. 25.03.2020 року на підставі постанови про арешт майна боржника від 25.03.2020 року виконавче провадження № 6028501 та виставлено автомобіль на торги.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області від 30.06.2020 року торги щодо спірного автомобіля зупиненні на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 09.06.2020 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зупинення продажу арештованого майна.

Крім того з реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв О.С. про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя та зняття арешту залишена без розгляду.

Підстав для забезпечення позову колегія суддів не вбачає.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина

Повне судове рішення виготовлено 28.04.2021 року.