Справа № 648/1128/21
Провадження № 2-о/648/35/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Ербеса А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Білозерський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою в якій просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка Донецької області. Свою заяву мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Донецької області в м. Горлівка померла ОСОБА_2 , про що об`єктивно свідчить свідоцтво про смерть, яке зареєстровано Калінінським Відділом РАЦС Горлівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис № 782. Відповідно до Свідоцтва про захоронения від 04.08.2020 року та Договору замовлення на організацію і проведення поховання № НОМЕР_1 ОСОБА_2 була похована на кладовищі міста Вуглегірськ.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та отримання допомоги на поховання. Звернувшись до Білозерського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було відмовлено, тому він змушений був звернутися до суду з відповідною заявою.

В судовому засіданні:

Заявник заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що померла ОСОБА_2 не була його родичкою. Вони були просто знайомі і він доглядав її та здійснив поховання.

Представник Білозерського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без участі спеціалістів відділу, заперечень по справі не має.

В порядку положень ст. 317 ч. 2 ЦПК України справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2021 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, визначено, що тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Указом Президента України від 7 лютого 2019 року № 32/2019 визначені межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях. Пунктом 1 вказаного Указу м. Горлівка Донецької області віднесено до тимчасово окупованої території Донецької області.

Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Положеннями ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

До заяви про встановлення факту, ОСОБА_1 було доданокопії наступних документів: паспорт заявника, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , Довідка про причину смерті №1768, Свідоцтво про поховання, Договір-замовлення № 010336, відмова органу РАЦС у проведенні державної реєстрації, квитанція про сплату судового збору. Жодного документу, який би свідчив про родинні зв`язки ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 або даних про те, що заявник має повноваження їх представника, до заяви долучено не було. При цьому, сам заявник не спростовував факту того, що він не є родичем померлої чи їх представником. Твердження заявника про те, що він здійснював поховання померлої не може замінювати собою відсутність родинних зв`язків з вказаною особою.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України» № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Підсумовуючи вищевикладене, надавши об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу заявника на момент звернення до суду, зважаючи на положення ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, суд, з урахуванням практики ЄСПЛ, вважає за можливе не деталізувати відповіді на кожен аргумент заявника, оскільки в силу вимог ст. 317 ЦПК України, заяву встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана до суду виключно родичами померлого або їхніми представниками. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не є ні родичем померлої ОСОБА_2 , ні їх представником, то і його вимоги про встановлення факту її смерті у м. Горлівка Донецької області суперечать положенням ст. 317 ЦПК України, а отак, є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 13, 263-265, 315-319 ЦПК України, ч.2 ст. 49 ЦК України, п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», на підставі, ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, Указу Президента України від 7 лютого 2019 року № 32/2019, з урахуванням практики ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року у справі № 4909/04, § 58, «Серявін та інші проти України», суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Білозерський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Харченка, 28, смт. Білозерка Херсонська область, 75000).

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Згідно п.п. 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Кусік І.В.