УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут незалежної експертної оцінки Плюс» , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, про визнання недійсною оцінки майна, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , з позовною заявою до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут незалежної експертної оцінки Плюс», третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, про визнання недійсним оцінки майна.

Згідно заявлених вимог позивач просить суд визнати недійсною оцінку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка була виконана

ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки Плюс» 05 грудня 2017 року.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , одним із спадкоємців якої являється донька позивача - малолітня ОСОБА_2 . 19 грудня 2017 року приватним нотаріусом Рогач В.В. оформлено договір купівлі-продажу. На даний час у Дніпровському районному суді м.Києва розглядається цивільна справа щодо скасування договору купівлі-продажу та заповіту, які оформлені померлою на ОСОБА_3 . При оформлені договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при нотаріальному оформлені вищезазначеного договору була занижена оцінка згідно звіту оцінки вартості майна. Оскаржувана оцінка проведена ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки Плюс» - оцінювачем ОСОБА_5 18 вересня 2020 року позивач отримала відповідь з Фонду Державного майна України, яким повідомлено, що за результатами розгляду численних скарг комісія прийняла рішення позбавити (анулювати) ОСОБА_5 спеціалізацію 1.1 та анульовано сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 31 травня 2017 року. На думку позивача, ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки Плюс» при оцінці майна для ОСОБА_3 порушив норми Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінку діяльності в Україні», занизивши вартість мана майже в десять разів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 08 грудня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

29 січня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву.

17 лютого 2021 року від представника третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації - О.Поліщука надійшли письмові пояснення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні № 2-рп/2007 від 12.06.2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, 19 грудня 2017 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно умов якого продавець продав, а покупець купив квартиру АДРЕСА_1 (а.с.16-17).

В п.5 договору вказано, що відповідно до відомостей, викладених у звіті про оцінку майна №AS18-171205-028, виданого «ІНЕО Плюс» станом на 05 грудня 2017 року вартість квартири складає 159914,80 грн.

Предметом спору в даній справі є оцінка нерухомого майна - вищевказаної квартири, яку позивач просить визнати недійсною. Позов мотивовано тим, що ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки Плюс» при оцінці майна для ОСОБА_3 порушив норми Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінку діяльності в Україні», занизивши вартість майна майже в десять разів.

При цьому сам звіт про оцінку майна від 05 грудня 2017 року, виданий ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки Плюс» позивачем до позову не долучено та в матеріалах справи відсутній.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі по тексту -Законом № 2658-III).

Згідно із ч.4 ст. 3 Закону № 2658-III процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом ч.1 ст. 10 і ч.1 ст. 11 Закону № 2658-III).

Відповідно до ст. 12 11 Закону № 2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) в свою чергу, це форма оціночної діяльності, яка полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. (ст. 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Відповідно до ст. 33 Закону № 2658-III спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч.1 ст. 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року в справі №3914/881/17 зазначила, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 грудня

2020 року в справі № 641/5394/18.

Також слід зазначити, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №333/6816/17 зазначено, що «ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи)».

Згідно положень п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спори про визнання недійсною оцінки майна не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства або у порядку іншого судочинства. Оцінка правомірності дій оцінювача щодо складання звіту може бути надана судом при вирішенні спору про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відшкодування завданої шкоди (збитків) тощо, позовні вимоги в яких мають бути спрямовані на ефективних захист порушених прав.

Враховуючи предмет позову, яким є визнання недійсною оцінки майна, та характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до змісту ч.1 ст.256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року в справі №3914/881/17 дійшла висновку, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті в порядку й іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст. ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету, що кореспондується з положеннями п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позивача при зверненні до суду з даним позовом звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 4, 19, 255, 256, 258-261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут незалежної експертної оцінки Плюс», третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, про визнання недійсною оцінки майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: