Справа № 161/7340/21
Провадження № 2/161/2455/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

27 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вивчивши матеріали позову, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, з наступних підстав.

Зі змісту позову слідує, що позивач у справі була обвинуваченою у кримінальній справі №11-1181-00. В межах цієї справи, яка розслідувалася за правилами КПК 1960 року, постановою слідчого був накладений арешт, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить позивачу.

Вироком Луцького міського суду Волинської області від 31 січня 2002 року позивача ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні злочину, вирішено цивільний позов. Але у вироці не вирішувалося питання про скасування накладеного арешту на майно.

Частиною першою статті 409 КПК 1960 року визначено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

У пункті 9 Перехідних положень КПК України 2012 року вказано, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, питання про скасування арешту майна, який накладений в межах кримінальної справи, що вирішена в порядку КПК 1960 року ухваленням вироку, повинно вирішуватися судом, що постановив цей вирок в порядку, визначеному ст.ст.409,411 КПК 1960 року, а не судом в порядку цивільного судочинства.

Суддя зауважує, що правову позицію, яка викладена у п.51 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року №727/2878/19, та полягає у тому, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства, до даної ситуації застосувати неможливо, оскільки кримінальна справа стосовно позивача ніколи не закривалася (ні під час досудового розслідування, ні судового розгляду), а стосовно неї ухвалений обвинувальний вирок, який набрав законної сили та підлягає до обов`язкового виконання.

Накладений арешт майна спрямований, в тому числі, на забезпечення реального виконання вироку суду.

У п.35.2 вищенаведеної постанови вказано, що справу про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальній справі за правилами КПК України 1960 року та незнятого після закриття кримінальної справи постановою слідчого від 24 грудня 2010 року, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Вирішення порушеного позивачем питання про звільнення майна з-під арешту в порядку кримінального судочинства потребувало би відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою органу досудового слідства у зв`язку з відсутністю складу злочину. Для такого відновлення необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів відмовилася від кримінального переслідування позивача. Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки позивача і таким чином призведе до погіршення його правового становища. Означений спосіб розв`язання порушеного позивачем питання є недопустимим з точки зору досягнення мети захисту його прав та законних інтересів.

В даній ситуації, вирішення питання про скасування арешту на майно позивача, яка мала статус обвинуваченої (засудженої), не потребує відновлення кримінальної справи, тобто відновлення її кримінального переслідування, адже ця справа була вже розглянута по суті і всі питання стосовно подальшого виконання вироку суду повинні вирішуватися судом в межах кримінального судочинства, адже буде вивчатися питання того, чи виконала позивач вирок суду в частині сплати штрафу, як санкції за вчинений злочин, а також цивільний позов.

У зв`язку з вищенаведеним, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, слід відмовити у відкритті провадження у ній.

Керуючись пунктом п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради про скасування арешту майна.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що її вимоги підсудні суду в порядку кримінального судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк