КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________
Справа №369/6949/18
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2864/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року (суддя Пінкевич Н.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» про стягнення заборгованості,

встановив:

у червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 42 961грн 63коп. заборгованості за договором про надання правової допомоги та за договором про відступлення права вимоги.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що 5 січня 2016 року між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» був укладений договір про надання адвокатських послуг №05/01-16, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язувалося надавати необхідні адвокатські послуги замовнику, а замовник зобов`язувався виплатити гонорар за надання адвокатських послуг у розмірі, визначеному договором та згідно тарифів, виставлених рахунків або складених актів виконаних робіт.

Позивач посилалася на те, що 25 січня 2018 року між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» був укладений договір відступлення права вимоги №25-01-18/2767, за яким товариство набуло право вимоги до ОСОБА_2 23 квітня 2018 року ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» уклало з нею договір про відступлення частини вимог за зобов`язаннями ОСОБА_2 з виплати коштів відповідно до умов договору про надання правової допомоги №05/01-16 від 05 січня 2016 року та додатку №1 до договору, а саме права вимоги коштів за надані послуги АО «Ліга Справедливості» та виконанні дії, за результатами яких були складені акти здачі-передачі робіт (надання послуг) на загальну суму 12 500грн з правом нарахування всіх можливих штрафних санкцій, передбачених договором.

Позивач стверджувала, що відповідач свого зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконав, тому повинен сплатити пеню, передбачену договором, сплатити заборгованість з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 14 жовтня 2017 року по 7 червня 2018 року на її користь, так як вона набула право вимоги до нього.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,

ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Позивач посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, оскільки суд мав витребувати у третьої особи докази у підтвердження позовних вимог та врахувати відсутність заперечень відповідача фактів, викладених у позовній заяві.

Також позивач вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права і не звернув увагу, що адвокатським об`єднанням за дорученням відповідача виконана робота, яка відповідачем прийнята, а відтак повинна бути оплачена.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК Україниапеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 5 січня 2016 року між Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги № 05/01-16, за умовами якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу, яка полягає у захисті конституційних, особистих та майнових прав замовника, представляти його інтереси в усіх органах державної влади, місцевого самоврядування, організаціях, підприємствах, установах незалежно від форм власності, зокрема, з питання зняття арештів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови від 7 вересня 2011 року СВ ПМ ДПА у м. Києві про накладення арешту в рамках кримінальної справи 51-3429 (реєстраційний номер обтяження 11581760, заявник слідчий Ю.М. Діденко; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно) та постанови про накладення арешту від 21 лютого 2012 року прокуратурою м. Києва в рамках кримінальної справи 51-3429 (реєстраційний номер обтяження 12201991, заявник слідчий прокуратури м. Києва О.Ф. Смітюх; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно), написання та подання позовних заяв (адміністративних позовів) до суду, представництві інтересів в суді цих питань.

За умовами зазначеного договору ОСОБА_2 зобов`язався здійснити оплату послуг адвокатського об`єднання згідно рахунків та актів виконаних робіт (пункт 3.1) та погодився з оплатою всіх послуг, наданих згідно тарифів по даному договору, якщо не заперечив письмово протягом трьох календарних днів з дати фактично наданої юридичної допомоги та зобов`язався оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. У випадку прострочення оплати на більш тривалий термін, замовник сплачує адвокатському об`єднанню пеню в розмірі один відсоток в день від суми боргу (пункт 5.2).

Також сторони договору про надання правових послуг від 5 січня 2016 року підписали додаток № 1 до договору, у якому визначили тарифи надання юридичних послуг.

4 жовтня 2017 року АО «Ліга Справедливості» склало акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000762 на суму 5 000грн, № ОУ-0000763 на суму 3 750грн та № ОУ-0000764 на суму 2 500грн.

9 жовтня 2017 року АО «Ліга Справедливості» склало акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000782 на суму 1 250грн.

Вказані акти ОСОБА_2 погоджені не були.

Також АО «Ліга Справедливості» були складені рахунки-фактури на вказані суми, доказів направлення яких відповідачу не надано.

25 січня 2018 року між АО «Ліга Справедливості» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» був укладений договір відступлення права вимоги № 25-01-18/2767, за умовами якого товариство набуло

частину права вимоги на умовах, які існують в ОСОБА_2 з виплати грошових коштів відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 05/01-16 від 5 січня 2016 року та додатку № 1, а саме право вимоги сплати коштів за надані послуги та виконанні дії, за результатами яких були виготовлені акти здачі-приймання робіт, зокрема, № ОУ-0000762, ОУ-0000763, ОУ-0000764, ОУ-0000782.

23 квітня 2018 року між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги №2767-01, за умовами якого ОСОБА_1 прийняла частину права вимоги на умовах, які існують на момент укладення цього договору, за зобов`язаннями ОСОБА_2 з виплати грошових коштів відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 05/01-16 від 5 січня 2016 року та додатку № 1 до договору, що був укладений між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості», а саме право вимоги сплати коштів за наданні послуги та виконані дії адвокатським об`єднанням, за результатами виконання яких були виготовлені акти прийняття робіт, а саме акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000762 від 04.10.2017 року, №ОУ-0000763 від 04.10.2017 року, №ОУ-0000764 від 04.10.2017 року, №ОУ-0000782 від 09.10.2017 року, на загальну суму 12 500грн, з правом нарахувати всі можливі штрафні санкції, передбачені договором та/або законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності наявності правовідносин між відповідачем та АО «Ліга Справедливості», а також наявності заборгованості відповідача за Договором про надання адвокатських послуг №05/01-16 від 05 січня 2016 року. Крім того, суд вважав, що позивач не надав доказів згоди відповідача на розголошення інформації.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Частиною 1 статті 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі виконання певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи наявна копія договору про надання правової допомоги № 05/01-16 від 5 січня 2016 року, який укладений між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості», яка направлена суду АО «Ліга Справедливості» на виконання ухвали суду від 14 листопада 2019 року.

Матеріали справи не містять документів про оспорення вказаного договору відповідачем, тому в силу ст. 204 ЦК України він є правомірним і підтверджує правовідносини, які склалися між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості».

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та

закріплює основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527 -545 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором ( ч. 1 ст. 903 ЦК України).

З наданих суду першої інстанції АО «Ліга Справедливості» копії актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг), вбачається, що вони не затверджені ОСОБА_2 . Також суду не надано доказів направлення зазначених актів та рахунків-фактури на адресу ОСОБА_2 і повідомлення його про надані послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 517 ЦК України, яка визначає докази прав нового кредитора у зобов`язані, встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.

Позивачем у підтвердження права вимоги суду першої інстанції надано тільки копія договору відступлення права вимоги № 2767-01 від 23 квітня 2018 року, та у клопотанні про витребування доказів зазначено, що у наданні інших документів, які підтверджують наявність боргу відповідача, було відмовлено, так як вони містять персональні дані боржника.

Отже, позивачу не були передані документи, які засвідчують права, які їй передаються, тобто сторонами договору не дотримано вимог ч. 1 ст. 517 ЦК України.

Разом з цим, у пункті 6 договору про надання правової допомоги № 05/01-16 від 5 січня 2016 року сторони погодились, що вся інформація щодо виникнення суми боргу за надані адвокатські та юридичні послуги не є таємною, не є конфіденційною, не підпадає під дію Закону України «Про захист персональних даних» та стягується на загальних підставах в порядку ЦК України.

Пунктом 2.2. договору відступлення права вимоги № 2767-01 від 23 квітня 2018 року сторони визначили, що з моменту відступлення права вимоги новий кредитор заміняє кредитора у всіх правовідносинах, які склалися між кредитором і боржником, у межах даної суми заборгованості боржника, яка може бути стягнута відповідно до норм чинного законодавства, та має право вимагати повернення цих коштів від боржника.

Згідно пункту 2.3. зазначеного договору плата за здійснення відступлення права вимоги за цим договором становить 89% від суми основного зобов`язання боржника, а саме в розмірі 11 125грн.

Плата за відступлення права вимоги за цим договором складається з трьох частин та здійснюється наступним чином: а) новий кредитором сплачує на користь кредитора 0,8% від ціни договору протягом двадцяти шести днів від дня підписання цього договору; б) новий кредитор сплачує на користь кредитора 8% від ціни договору протягом ста

двадцяти п`яти днів від дня підписання цього договору; в) решту відсотків від ціни договору новий кредитор сплачує на користь кредитора протягом восьми днів з дня отримання від боржника коштів, але не пізніше ніж через вісім років з дня укладення цього договору (пункт 2.4).

Позивачем суду першої інстанції не було надано доказів перерахування суми фінансування за відступлення права вимоги, визначені пунктами «а» та «б» пункту 2.4. договору.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що позивачем не було належним чином доведено факт виникнення у неї права вимоги, що відступається за укладеним договором.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у справі 2-768/11.

Суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначені обставини та не перевірив чи набула позивач право вимоги за договором про відступлення права вимоги від 23 квітня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги, що відповідачем прийнята робота, виконана АО «Ліга Справедливості», і не висловлено заперечень проти обставин, викладених у позовній заяві, колегія суддів вважає безпідставними, так як матеріали справи не містять доказів, що відповідачем прийнята робота адвокатського об`єднання, зокрема, зазначена в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000762 від 04.10.2017 року, № ОУ-0000763 від 04.10.2017 року, № ОУ-0000764 від 04.10.2017 року, № ОУ-0000782 від 09.10.2017 року.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог, не позбавляє позивача обов`язку надати докази у підтвердження своїх позовних вимог.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають наданим учасниками справи доказам, суд неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів

юристів «Ліга Справедливості» про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк