Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2017/21
Провадження № 2-н/711/105/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., розглянувши заяву Приватного підприємства «РЕУ «Надія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник - Приватне підприємство «РЕУ «Надія» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.01.2019 по 24.03.2021 у розмірі 1236,73 грн. та 227, 00 грн. судового збору.

Згідно із статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у частині, що не суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Також, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються і перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За приписами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, заявником додано копію договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 29/19 від 03.06.2013, укладеного у письмовій формі між Дочірнім підприємством «Ремонтно-експлуатаційне управління «Приватного підприємства «Надія» та споживачем ОСОБА_1 .

Проте, як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі рішення щодо реорганізації, 13.08.2012 припинено юридичну особу Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління «Приватного підприємства «Надія». Тобто, договір № 29/19 від 03.06.2013 був укладений з юридичною особою, яка на час його укладення та підписання сторонами була припинена. Жодних інших договорів укладених між сторонами до суду не подано.

Слід зауважити, що заявник Приватне підприємство «РЕУ «Надія» хоча і є правонаступником вказаного дочірнього підприємства, але в контексті розгляду заяви про видачу судового наказу це не свідчить про безспірність позовних вимог, що є основною вимогою для цього виду звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів..

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Частиною другою статті 167 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відтак, суддя приходить до висновку, що заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки при розгляді цієї справи у наказному провадженні заявником не доведено факту безспірного права грошової вимоги щодо заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а доводи, що наведені у заяві, не знайшли свого підтвердження відповідно належними та допустимими доказами, тож згідно п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 163, 165, 166, 167, 260-261, 353-355 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного підприємства «РЕУ «Надія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. М. Кондрацька