Справа № 152/938/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Дешевої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця,

у с т а н о в и в:

12 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі скаржник, боржник) звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Скарга обґрунтована тим, що відповідно до виконавчого листа, виданого 26.09.2017 Шаргородським районним судом Вінницької області на підставі рішення суду у справі №152/938/17 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 20360,44 грн. та 1600 грн судового збору, відкрито виконавче провадження №55297832 про стягнення з боржника заборгованості та постановою старшого державного виконавця Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грелі Н.А. від 02.03.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 .

Скаржник зазначає, що відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 18.03.2021 року, в ТВБВ 10001/041 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», на неї ОСОБА_1 , відкритий рахунок НОМЕР_1 для соціальних виплат. Крім того, відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» №11 від 16.03.2021 року, в ТВБВ 10005/043 АТ «Ощадбанк» на її ім`я відкритий рахунок НОМЕР_2 для виплати соціальної допомоги.

Згідно виписки по картковому рахунку, кошти, які зараховуються на картковий рахунок, мають цільове призначення аліменти на дитину та вбачається, що 12.03.2021 року накладено арешт на зазначені кошти в межах суми 24478,48 грн.

Тобто, державний виконавець, примусово виконуючи рішення суду про стягнення заборгованості по кредиту, обмежив її право на користування рахунком для соціальних виплат, а саме для отримання аліментів на утримання дитини, тоді як законом на них не може бути звернено стягнення.

На підставі викладеного, просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про арешт коштів боржника, накладений постановою від 02.03.2021 року в межах виконавчого провадження №55297832 в частині накладення арешту на грошові кошти (аліменти), що надходять на рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ 10001/041 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», відкритий на ОСОБА_1 та АТ «Державний ощадний банк України» - в ТВБВ 10005/043 АТ «Ощадбанк» рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ОСОБА_1 для виплати соціальної допомоги. Скасувати постанову старшого державного виконавця Шаргородського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про арешт коштів боржника від 02.03.2021 року в межах виконавчого провадження №55297832 в частині накладення арешту на грошові кошти (аліменти), що надходять на рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ 10001/041 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 та рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ОСОБА_1 для виплати соціальної допомоги в ТВБВ 10005/043 АТ «Ощадбанк».

У судове засідання скаржник не з`явилася, 20.04.2021 року від неї до суду надійшло клопотання про розгляд скарги за її відсутності у зв`язку із проживанням в іншому регіоні та карантинними обмеженнями, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.34).

Представник Відділу ДВС Шаргородського РУЮ Вінницької областів судове засідання не з`явився, однак 22.04.2021 року від старшого державного виконавця Шаргородського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Грелі Н.А. суду надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності, зі змісту котрої вбачається, що на примусовому виконанні Відділу ДВС Шаргородського РУЮ, в її провадженні перебувало виконавче провадження №55297832 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 26.09.2017 за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області у справі № 152/938/17 року, про стягнення з ( ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 20360,44 грн. та 1600 грн судового збору. У ході проведення виконавчих дій для забезпечення реального виконання рішення державним виконавцем відповідно до вимог ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», 02.03.2021 року винесено постанову про арешт коштів на рахунках боржника, пунктом 1 резолютивної частини якої зазначено про необхідність накладення арешту на грошові кошти, які містяться на всіх відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Копію постанови направлено до АТ «Ощадбанк» у паперовому вигляді для виконання. Відповідно до журналу загальної вхідної кореспонденції, документи про те, що кошти на рахунках, на які накладено арешт, мають спеціальний режим використання або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, до Відділу не надходили. 25.03.2021 року державним виконавцем винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження №55297832 за фактичним місцем проживання боржника: АДРЕСА_1 , про що повідомлено Бердичівському міськрайонному відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відповідно до ч.4 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.35-36).

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд установив наступне.

На підставі виконавчого листа, виданого 26.09.2017 Шаргородським районним судом Вінницької області за рішенням суду у справі №152/938/17 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 20360,44 грн. та 1600 грн судового збору, відкрито виконавче провадження №55297832 про стягнення з боржника заборгованості та постановою старшого державного виконавця Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грелі Н.А. від 02.03.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 18.03.2021 року, в ТВБВ 10001/041 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», на неї ОСОБА_1 , відкритий рахунок НОМЕР_1 для соціальних виплат. Відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» №11 від 16.03.2021 року, в ТВБВ 10005/043 АТ «Ощадбанк» на її ім`я відкритий рахунок НОМЕР_2 для виплати соціальної допомоги (а.с. 11, 19).

Згідно виписки по картковому рахунку, яка міститься в матеріалах справи, кошти, які зараховуються на картковий рахунок, мають цільове призначення аліменти на дитину та вбачається, що 12.03.2021 року накладено арешт на зазначені кошти в межах суми 24478,48 грн. (а.с. 8 на звороті).

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, суд захищає лише порушене, не визнане або оспорюване право, свободу чи інтерес.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 1-1, 2 частини 3 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження).

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 1 статті 179 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

При розгляді цієї скарги судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого 28 квітня 2011 року Шаргородським районним судом Вінницької області у справі №2-211/2011 р. зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 23.03.2011 року і до його повноліття (а.с.20).

Також, судом встановлено, що 12.03.2021 року накладено арешт на кошти ОСОБА_1 в межах суми 24478,48 грн., які зараховуються на картковий рахунок та мають цільове призначення аліменти на дитину, що підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 01.09.2020 по 22.03.2021 (а.с. 8), чим порушено право неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розпорядження аліментами, одержаними для його утримання.

Відповідно до медичного висновку №64 від 11 липня 2019 року про дитину-інваліда віком до 18 років, довідки про потребу дитини-інваліда у домашньому догляді та консультаційного висновку спеціаліста від 09.07.2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання синдром Дауна, повна форма з інверсією 9-ї хромосоми, виражені когнітивні порушення поведінки та потребує стороннього догляду (а.с.23-26), що також підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 про призначення ОСОБА_6 державної соціальної допомоги, законним представником котрого є ОСОБА_1 (а.с.22).

Пунктом 10 частини 1 статті 73 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення не може бути звернено у тому числі на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Таким чином, оскільки накладенням арешту на рахунки ОСОБА_1 обмежено її право на користування рахунком для соціальних виплат, а саме для отримання аліментів на утримання дитини-інваліда, то оскаржувана постанова державного виконавця про арешт коштів боржника від 02.03.2021 року підлягає скасуванню.

Поряд з цим, за наслідками розгляду скарги судом встановлено відсутність в діях старшого державного виконавця Шаргородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грелі Н.А. протиправності, при винесенні 02.03.2021 року постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №55297832, оскількив даному випадку державний виконавець Греля Н.А. діяла відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.37-41),тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Шаргородського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грелі Н.А. про арешт коштів боржника від 02.03.2021 року в межах виконавчого провадження №55297832 в частині накладення арешту на грошові кошти (аліменти), що надходять на рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ 10001/041 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 та рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ОСОБА_1 для виплати соціальної допомоги в ТВБВ 10005/043 АТ «Ощадбанк».

В іншій частині скарги відмовити.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали.

Суддя І.В. Войнаровський