Дата документу 15.04.2021
Справа № 937/7036/20
Провадження № 2/937/493/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Урупи І.В.
за участі секретаря судового засідання Овечкіної Т.Д.,
учасники справи:
позивачка ОСОБА_1 ,
відповідачка ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення заборгованості за договором,
Позивачка уточнюючи позовні вимоги просить розірвати договір № 440 від 16.09.2019 року, укладений між нею, як фізичною особою-підприємцем та відповідачкою, стягнути з відповідачки на її користь заборгованість зі сплати щомісячних платежів за цим договором в сумі 3152,85 грн, пеню в розмірі 1830,58 грн., 3% річних в розмірі 75,02 грн., та суму інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 171,98 грн., а також судові витрати на сплату судового збору та правову допомогу в розмірі 1640,80 грн, посилаючись на те, що 16.09.2021 між нею, фізичною особою-підприємцем, та відповідачкою по справі, як замовником, було укладено договір № 440 від 16.09.2019 року на виготовлення 2-х металопластикових вікон на загальну вартість 9300 грн. на наступних умовах: відповідно до п.п. 2.7,2.9.1-2.9.14 відповідачка в день підписання договору вносить передплату у сумі 2000 грн., а залишковий платіж у сумі 7300 грн. ( 9300-2000=7300) зобов`язується виплачувати рівними частками щомісячно, починаючи з 07.10.2019 року по 07.08.2020 року в сумі по 610 грн. щомісячно, а останній платіж - 03.09.2020 року в сумі 590 гривень. Згідно умов п. 2.7 вищезазначеного договору, відповідачка 16.08.2019 року, тобто у день підписання цього договору, сплатила виконавцю внесок в сумі 2000 грн. Після внесення внеску в сумі 2000 грн., вона, як виконавець, відповідно до п. 3.2 зазначеного договору виготовила та поставила відповідачці 2 металопластикових вікна та встановила їх за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією замірного листа за підписом відповідачки з якого вбачається, що відповідачка, ОСОБА_2 30.09.2019 року повністю отримала заказ згідно умов договору. Після отримання зазначеної у договорі продукції відповідачка здійснювала щомісячні платежі згідно встановленого договором графіку, за період з жовтня 2019 року по червень 2020 року на загальну суму 4147,15 грн. (612,5+609+610+607+984,90+723,75=4147,15). А з червня 2019 року перестала платити щомісячні платежі, тобто перестала виконувати встановлений договором графік виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору № 440 від 16.09.2019 року, що свідчить у відповідності до вимог ст.610 ЦК України про неналежне виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за вказаним договором. При цьому, на неодноразові дзвінки відповідачка не реагує та не бажає виконувати взяті на себе зобов`язання, посилаючись на відсутність у неї коштів, у той час як відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 10.08.2020 вона звернулась до відповідачки у письмовій формі про необхідність виконувати зобов`язання по договору № 440 від 16.09.2019 року та погасити заборгованість станом на 10.08.2020 року у сумі 2563 грн, яку вона одержала 14.08.2020 року. Але відповідачка ніяким чином не відреагувала на заявлену до неї претензію та продовжує не виконувати взяті на себе зобов`язання в односторонньому порядку. Дані обставини свідчать про те, що врегулювати дане питання позасудовим порядком не представляється можливим. Станом на момент звернення до суду з вказаним позовом загальна заборгованість за договором №440 від 16.09.2019 року складає 3 152,85 гривень (9300-2000-4147,15=3152,85).
Згідно п.4.5 договору № 440 від 16.09.2019 року у разі прострочки чергового платежу (п. 2.9.1- 2.9.14 договору) заказник виплачує виконавцю штрафну неустойку (пеню) у розмірі 0,2 процента, але не менш 1 грн. від суми заборгованості за кожний день прострочки. Вищезазначені обставини свідчать про те, що замовник прострочив виплату щомісячного платежу за вищевказаним договором, тобто в односторонньому порядку не виконує взяті на себе зобов`язання, а тому у відповідності до п. 4.5 зазначеного договору та норм матеріального права, вона має право на стягнення з відповідачки суми заборгованості за вказаним договором з урахуванням штрафних санкцій. Відповідно до договору пеня у розмірі 0,2 відсотки за кожний день прострочки платежу за період з 08.12.2019 року по 26.02.2021 року складає 1830,58 грн. Крім того, у відповідності до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України відповідач повинен виплатити їй 3% річних, за період з 08.01.2020 року по 25.02.2021 року, у сумі 75,02 грн., та суму інфляційного збільшення суми боргу за період з 08.02.2020року по 25.02.2021 року у сумі 171,98 що підтверджується розрахунком сумі 3% річних від 26.02.2021 року. Таким чином, загальна заборгованість за договором складає 5230,43 грн. 3162,95+171,98+5,02+1830,58=5240,53). Вирішити дане питання у позасудовому порядку не представляється можливим.
Від позивачки до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідачки просить суд ухвалити заочне рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Судова повістка про виклик до суду надсилалася їй за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання та повернулася до суду за відсутністю за адресою місця проживання. Іншої адреси відповідачка суду не повідомляла.
Відповідно до ст.128 ч. 7. ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
16.09.2021 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як виконавцем, та ОСОБА_2 , як замовником, було укладено договір № 440 від 16.09.2019 року на виготовлення 2-х металопластикових вікон на загальну вартість 9300 грн. на наступних умовах: відповідно до п.п. 2.7,2.9.1-2.9.14 відповідачка в день підписання договору вносить передплату у сумі 2000 грн., а залишковий платіж у сумі 7300 грн. ( 9300-2000=7300) зобов`язується виплачувати рівними частками щомісячно, починаючи з 07.10.2019 року по 07.08.2020 року у сумі по 610 грн щомісячно, а останній платіж - 03.09.2020 року у сумі 590 гривень./а.с. 9/
Згідно умов п. 2.7 вищезазначеного договору, ОСОБА_2 16.08.2019
року, тобто у день підписання цього договору, сплатила виконавцю внесок в сумі 2000 грн.
Після внесення внеску у сумі 2000 грн., виконавець, відповідно до п. 3.2 зазначеного договору виготовила та поставила відповідачці по справі 2 металопластикових вікна та встановила їх за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією замірного листа за підписом відповідачки з якого вбачається, що відповідачка, ОСОБА_2 30.09.2019 року повністю отримала заказ згідно умов договору. /а.с.10/
Після отримання зазначеної у договорі продукції відповідачка здійснювала щомісячні платежі згідно встановленого договором графіку, за період з жовтень 2019 року по червень 2020 року на загальну суму 4147,15 грн. (612,5+609+610+607+984,90+723,75=4147,15).
Між тим з червня 2019 року перестала вносити щомісячні платежі та виконувати встановлений договором графік взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору № 440 від 16.09.2019.
10.08.2020 позивачка звернулась до відповідачки з претензією про необхідність виконувати зобов`язання за договором № 440 від 16.09.2019 року та погасити заборгованість станом на 10.08.2020 року у сумі 2563 грн, яку остання одержала 14.08.2020 року /а.с.11,12,13/
Загальна заборгованість за щомісячними платежами за договором №440 від 16.09.2019 року складає 3 152,85 гривень (9300-2000-4147,15=3152,85).
Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно п.4.5 договору № 440 від 16.09.2019 року у разі прострочки чергового платежу (п. 2.9.1- 2.9.14 договору) заказник виплачує виконавцю штрафну неустойку (пеню) у розмірі 0,2 процента, але не менш 1 грн. від суми заборгованості за кожний день прострочки.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочки та 3 % річних від простроченої суми.
З розрахунку вбачається, що відповідно до п.5.2 Договору пеня у розмірі 0,2 відсотки за кожний день прострочки платежу за період з 08.12.2019 року по 26.02.2021 року складає 1830,58 грн., відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України сума 3% річних за період з 08.01.2020 року по 25.02.2021 року складає 75,02 грн., та сума інфляційного збільшення суми боргу за період з 08.02.2020року по 25.02.2021 року складає 171,98 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивачки заборгованості зі сплати щомісячних платежів за цим договором в сумі 3152,85 грн, 3% річних інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 75,02 грн та 171,98 грн на загальну суму 240 грн,
Позовні вимоги щодо розірвання договору на виготовлення металопластикових виробів за № 440 від 16.09.2019 року укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так згідно п.4.5 договору № 440 від 16.09.2019 року у разі прострочки чергового платежу (п. 2.9.1- 2.9.14 договору) заказник виплачує виконавцю штрафну неустойку (пеню) у розмірі 0,2 процента, але не менш 1 грн. від суми заборгованості за кожний день прострочки. А коли строк прострочки платежу перевищує 14 робочих днів виконавець має право розірвати договір в односторонньому порядку без застосування до заказника санкцій, а також вилучити вироби без повернення заказнику раніше сплачених внесків.
Оскільки позивачка просить суд саме стягнути з відповідачки суму заборгованості за щомісячними платежами та пеню відповідно до п.4.5 договору, а не вилучити вироби без повернення заказнику раніше сплачених внесків та без застосування до заказника санкцій, то підстав для розірвання договору в даному випадку немає.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивачки також слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн 80 коп., витрати понесені позивачкою на професійну правничу допомогу в розмірі 800 грн.
Керуючись ст.12, 13, 76,80, 81, 95, 258, 259, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про розірвання договору та стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 суму боргу за договором на виготовлення металопластикових виробів за № 440 від 16.09.2019 в розмірі 3 152,85 гривень, пеню за період з 08.12.2019 по 26.02.2021 в розмірі 1830,58 грн., 3% річних за період з 08.01.2020 по 25.02.2021 в розмірі 75,02 грн., та інфляційне збільшення суми боргу за період з 08.02.2020 по 25.02.2021 в розмірі 171,98 грн, а всього 5230 гривень 43 копійки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн 80 копійок. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800 грн, а всього 1640 гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фізична особа підприємець, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Повне рішення суду складено 15.04.2021.
Суддя: