Ухвала

27 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 639/1496/20

провадження № 61-6714ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 грудня 2020 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 23 березня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича, ОСОБА_1 , третя

особа - Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Геркулес», про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом

до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова С. Д. (далі - приватний нотаріус Харківського МНО),

ОСОБА_1 , третя особа - Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Геркулес» (далі - ОК «АГК «Геркулес»), в якому просила скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського МНО

Клопотова С. Д., як державного реєстратора від 21 січня 2020 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на гараж АДРЕСА_1 , в ОК «АГК «Геркулес», загальною площею 21,7 кв. м.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 грудня

2020 року (у складі судді Труханович В. В.) позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Харківського МНО Клопотава С. Д., як державного реєстратора, від 21 січня 2020 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на гараж АДРЕСА_1 , в ОК «АГК «Геркулес», загальною площею 21,7 кв. м.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 березня 2021 року

(у складі колегії суддів: Бурлака І. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б.) рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 грудня 2020 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що, отримавши документи (довідку про технічні характеристики гаражу та технічний паспорт на гараж), приватний нотаріус повинен був прийняти рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки вони подані не в повному обсязі, а згодом, у разі ненадання заявником належних документів, прийняти рішення про відмову в державній реєстрації.

Отже приватним нотаріусом в порушення вимог чинного законодавства було зареєстровано право власності за відповідачем на гараж на підставі документів, які не свідчили про належність нерухомості відповідачу, а також не встановлено відповідність заявлених прав і поданих відповідачем документів вимогам законодавства, не звернуто належної уваги на наявність суперечностей між заявленими документами на нерухомість, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється цим судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі

про скасування державної реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_1 , в ОК «АГК «Геркулес».

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, дана справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 639/1496/20 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Зазначення у постанові Харківського апеляційного суду від 23 березня

2021 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 грудня 2020 року постанову Харківського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича, ОСОБА_1 , третя особа - Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Геркулес», про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук