ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 682/202/21
Провадження № 22-ц/4820/712/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю апелянтки, представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Шевчука В.В. від 01 березня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд, -

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд із вказаним позовом до відповідача, посилалася на те, що ОСОБА_2 є батьком доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Славутським міськрайонним судом 26.05.2015 року винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття. 14.12.2017 Славутським міськрайонним судом винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частин його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 09.08.2017 на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю у сфері сільського господарства та є власником СФГ «Клепачі» та ФГ «ЕкоЕнергія». За 2017 рік відповідач отримав загальний дохід в сумі 2606875,73 грн., в тому числі 38686,49 грн. заробітної плати. Аліменти по виконавчих листах ОСОБА_2 сплачено в сумі 4672,15 грн. із заробітної плати, а з суми доходу 2568189,24 грн. аліменти не сплачені.

Посилаючись на норму ч.3 ст. 195 СК України, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за 2017 рік у сумі 513637, 85 грн.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове, яким позов задовольнити. На думку апелянта, хибним є висновок суду, що обчислення заборгованості зі сплати аліментів провадиться тільки державним виконавцем. Державним виконавцем Славутського МР ВДВС в нарахуванні заборгованості зі сплати аліментів в сумі 513673,85 грн. від доходу в сумі 2568189,24 грн. їй відмовлено. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі №201/10328/16-ц, від 27.11.2019 року у справі №201/10329/16-ц стягувач аліментів вправі обирати спосіб судового захисту. Враховуючи висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №760/4569/18-ц, положення статті 81 СК України та частини третьої статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим.

В засіданні апеляційного суду апелянтка підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що згідно виконавчого листа № 682/2155/17, виданого Славутським міськрайонним судом 09.01.2018 року, з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), починаючи з 09.08.2017 року на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

За даними податкової декларації ОСОБА_2 за 2017 рік ним отримано дохід на загальну суму 2606875,73 грн., з яких 39686,49 грн. заробітна плата, вартість успадкованого чи отриманого у дарунок майна 2568189,24 грн.

Згідно довідки-розрахунку, затвердженої 19.01.2018 року начальником Славутського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 682/2155/17, виданого Славутським міськрайонним судом 09.01.2018 року за період з серпня 2017 року по грудень 2017 року складає 2442,83 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що державним виконавцем не визначалася заборгованість по аліментах відповідача у розмірі 513637, 85 грн., тому відсутні підстави для стягнення цих коштів з відповідача. Фактично спір щодо розміру боргу по аліментах у цій справі відсутній.

Доводи апеляційної скарги про помилковість таких висновків суду є безпідставними.

Так, згідно з ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (ч.3 ст. 71 Закону).

Згідно з ч.1 ст. 74 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

За змістом довідки-розрахунку державного виконавця, затвердженої 19.01.2018 року, при визначенні заборгованості ОСОБА_2 по аліментах не враховувався його дохід за 2017 рік в сумі 2568189,24 грн. (вартість успадкованого чи отриманого у дарунок майна).

Як вбачається зі змісту листа Славутського міськрайонного відділу ДВС № 23737 від 29.08.2019 року, при визначенні розміру аліментів не враховується такий вид доходу як отримання земельної ділянки у власність в порядку спадкування.

Суд першої інстанції правильно констатував, що ОСОБА_1 як стягувачка у виконавчому провадженні не оспорювала розмір заборгованості за аліментами, обчислений державним виконавцем.

Відповідно до практики Верховного Суду, на яку посилалася апелянта, стягувач аліментів дійсно вправі обирати спосіб судового захисту, оспорюючи розмір заборгованості за аліментами, обчислений державним виконавцем шляхом подання скарги на дії виконавця відповідно до ст.447 ЦПК України, або ж пред`явивши позов до органу ДВС в порядку адміністративного судочинства.

Жодним із цих способів судового захисту ОСОБА_1 не скористалася.

Пред`явлення нею позову до боржника про стягнення заборгованості по аліментах в розмірі, який не відповідає розміру заборгованості за аліментами, обчисленому державним виконавцем, не є оспорюванням розміру заборгованості за аліментами.

Відтак суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові за його безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2021 року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова