Постанова

Іменем України

21 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 715/974/13-ц

провадження № 61-16146св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - Глибоцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області,

заінтересована особа - акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Лисака І. Н.,

Височанської Н. К., Литвинюк І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - Глибоцький РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області).

В обґрунтування скарги зазначив, що постановою державного виконавця Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 26 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 715/974/13, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 18 березня 2014 року, про солідарне стягнення з нього та його батька ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів.

Державним виконавцем не направлено йому постанову про відкриття виконавчого провадження.

Про наявність вказаної постанови він дізнався 19 серпня 2019 року.

Вважає, що стягувачем - АТ «Райффайзен Банк Аваль» пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки виконавчий документ визначає строк виконання судового рішення один рік. Крім того, виконавчий документ не містить зазначення про солідарне стягнення грошових коштів, містить дописки олівцем (зверху написана сума), що не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження. Будь-яких ухвал про виправлення описок у виконавчому листі суд не виносив.

Просив суд визнати дії Глибокого РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області щодо відкриття виконавчого провадження і проведення дій з примусового виконання виконавчого листа Глибоцького районного суду Чернівецької області, виданого 18 березня 2014 року у цивільній справі №715/974/13-ц, про стягнення з нього та з його батька на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 249 687,17 грн неправомірними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56274703 від 26 квітня 2018 року як незаконну.

Короткий зміст судових рішень у справі

Справа розглядалася судами неодноразово.

Так, ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 13 січня 2020 року, провадження у справі закрито на підставі

пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зазначені судові рішення скасовано,

а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Останньою ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області

від 07 серпня 2020 року у складі судді Цуренка В. А. скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо відкриття виконавчого провадження і проведення дій щодо примусового виконання виконавчого листа Глибоцького районного суду Чернівецької області, виданого 18 березня 2014 року у цій справі про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 249 687,17 грн та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження

ВП № 56274703 від 26 квітня 2018 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що виконавчий лист, виданий на виконання судового рішення від 01 червня 2013 року, не містить вимоги про солідарне стягнення заборгованості, проте постанова про відкриття виконавчого провадження містить вимогу про стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також у оскаржуваній постанові не зазначено розміру заборгованості, що підлягає стягненню. Крім того, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_2 копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. На підставі викладеного, суд вважав неправомірними дії виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та дійшов висновку про скасування відповідної постанови.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07 серпня 2020 року скасовано, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, щоу подібних справах предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, однак заявник звернувся до суду зі скаргою на дії самої виконавчої служби, а не державного виконавця. При цьому суд першої інстанції не залучив до участі державного виконавця, який виносив оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження. Апеляційний суд звернув увагу на те, що скасування ухвали суду першої інстанції з підстав незалучення заінтересованої особи суб`єкта оскарження - державного виконавця Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, не є формальним, оскільки у Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецької області, як суб`єкта оскарження, та державного виконавця, як представника органу влади, різні права та обов`язки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки суду апеляційної інстанції про те, що ним не оскаржувалися дії безпосередньо державного виконавця, а тільки виконавчої служби, спростовуються змістом поданої ним скарги. Апеляційний суд проявив надмірний формалізм та із надуманих підстав скасував законну та обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу

У січні 2021 року від АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому банк посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність прийнятої судом апеляційної інстанції постанови.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

22 грудня 2020 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернуто стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розміщені на АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,12 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:003:0143, земельну ділянку площею 0,22 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства кадастровий номер :01:003:0144, які належать ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Додатковим рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти у сумі 249 687,17 грн.

Глибоцьким районним судом Чернівецької області 18 березня 2014 року видано виконавчий лист № 715/974/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів у сумі 249 687,17 грн.

Постановою заступника начальника Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Михайлюк Л. Л. від 26 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 715/974/13, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 18 березня

2014 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті

129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічне положення міститься й у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (частина перша статті 450 ЦПК України).

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Статтею 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон) передбачено, що державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи положення статті 447 ЦПКУкраїни та статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, оскільки відповідно до частини другої статті 7 Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Аналіз вищевикладених норм матеріального та процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що суд за результатами розгляду скарги може ухвалити судове рішення про визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності конкретного державного виконавця, який вчинив такі дії, а не органу виконавчої служби, як юридичної особи. Державний виконавець, дії або бездіяльність якого оскаржується, має бути залучений до участі у справі.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 зазначив в якості суб`єкта оскарження - Глибоцький РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області та в прохальній її частині просив визнати незаконними дії щодо відкриття виконавчого провадження саме виконавчої служби, а не державного виконавця. При цьому суд першої інстанції не роз`яснив скаржнику порядок оскарження дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та не повідомив про розгляд скарги суб`єкта, дії якого за змістом скарги були предметом оскарження.

Даних про уточнення скарги щодо суб`єкта оскарження та вимог скарги матеріали справи не містять.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_1 по суті та задовольняючи її вимоги, суд визнав незаконними дії відділу виконавчої служби, а не виконавця.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що до участі у справі у якості заінтересованої особи не залучено державного виконавця Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Михайлюк Л. Л., права та обов`язки якої стосуються скарга, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги. При цьому, у суду апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду справи відсутня можливість залучити до участі у справі учасників справи, оскільки на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності і обґрунтованості ухваленого судом першої інстанції рішення в межах, встановлених статтею 367 ЦПК України.

Висновок щодо неналежного складу учасників справи за скаргою особи на дії виконавчої служби, а не державного виконавця, викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 521/357/19 (провадження № 61-21631св19).

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції формально підійшов до вирішення скарги та безпідставно відмовив у її задоволенні спростовуються вищевикладеним.

Посилання заявника на ухвалені у справі судові рішення, в яких зазначено як суб`єкта оскарження державного виконавця, а не виконавчу службу, безпідставні, оскільки ці обставини не є преюдиційними у розумінні положення частини четвертої статті 82 ЦПК України та не змінюють зміст поданої заявником скарги, в якій суб`єктом оскарження вказано виконавчу службу, а у прохальній частині вимоги про визнання її дій неправомірними

(а. с. 3, 4). Уточнень до скарги ОСОБА_1 не подавав.

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду зі скаргою на дії безпосередньо державного виконавця, тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушене. При цьому рішення суду про стягнення з нього коштів з 2013 року не виконується.

Крім того, постановою заступника начальника Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ

у Чернівецькій області від 25 вересня 2019 року скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 26 квітня 2018 року, яка є предметом оскарження у цій справі, а тому відмова у задоволенні судом апеляційної інстанції скарги не породжує будь-яких негативних наслідків для

ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,

а постанову Чернівецького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович