Номер провадження: 22-ц/813/3679/21
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Єременко Івана Миколайовича Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Науменка А.В., 05 жовтня 2020 року у м. Одеса,

встановила:

У вересні 2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Єременко І.М. Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії (а.с. 1-4).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі (а.с. 43-45).

В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с. 49-52).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 2140/1950/18), та у постанові від 12 лютого 2020 року (справа №820/4524/18) зазначено, що належним відповідачем у справах про визнання недійсними рішень, скасування рішень державного реєстратора є особа, за якою зареєстровано право на нерухоме майно, а спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є цивільно-правовим. А тому, вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін, а участь співвідповідача - державного реєстратора не змінює цивільно-правового характеру спору.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із приписами пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Згідно положень статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Отже, якщо правовідносини виникли між позивачем та державним реєстратором з приводу дотримання порядку проведення суб`єктом владних повноважень державної реєстрації відповідних прав, то це виключно адміністративна юрисдикція, в інших випадках спір носить ознаки цивільно правового, а отже, юрисдикція спору - цивільна або господарська.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить фізичній особі ОСОБА_1 , яка є іпотечним майном в забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором, укладеного з АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Так, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Єременко Івана Миколайовича Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії щодо іпотечного майна, про відмову у скасуванні запису про обтяження/внесення запису про скасування державної реєстрації вилучення заборони за номером 5351490 - квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, подання даного позову має на меті захист права іпотекодержателя шляхом відновлення первинного реєстраційного запису про заборону відчуження нерухомого майна (предмета іпотеки), а отже, даний спір має приватноправовий характер, та підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився із характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, у зв`язку із чим ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року підлягає скасуванню, а цивільна справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року скасувати.

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Єременко Івана Миколайовича Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 19 квітня 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе