Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 23.07.1994 року, між ним та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану В.Березнянського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №29.

Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, неповнолітньою є донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що за останні роки подружнього життя між ним та відповідачкою виявилося повне неспівпадіння характерів, життєвих інтересів, відсутність взаємопорозуміння, стали виникати конфлікти. Між ними втрачено почуття кохання та душевної прив`язаності один до одного, стали чужими людьми. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2015 року.

Спору про поділ майна та спору про місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 між сторонами - немає.

За таких обставин, позивач просить суд шлюб, який був укладений 23.07.1994 року між ним та ОСОБА_2 , розірвати.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, зокрема і через офіційний веб - сайт судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва виданого повторно серії НОМЕР_1 від 28.08.2005 року про шлюб, 23.07.1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану В.Березнянського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №29.

Встановлено, що від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, неповнолітньою є донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спору про місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 - не заявлялося.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність обставин життя чоловіка і жінки.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, через відсутність сімейних стосунків вже з 2015 року. Спільне життя з ОСОБА_2 і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача ОСОБА_1 .

Спору щодо поділу спільного майна, позивачем не заявлялося.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 840, 80 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 , 113 СК України, 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 23.07.1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану В.Березнянського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №29 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 26.04.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк