ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3435/21 Справа № 435/5829/12 Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони:

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України»

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року, яка постановлена суддею Прасоловим В.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту ухвали суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» (надалі - ТзОВ «ОТП Факторинг України») звернулися до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 708 384,56 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 грн., витрати ІТЗ - 120,00 грн. Рішення суду оскаржувалось та набрало чинності 08 травня 2014 року.

На виконання судового рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року, видано виконавчі листи 19 травня 2014 року. Виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були надіслані на примусове виконання до Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області. Згідно довідки Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) №54505 від 23 липня 2020 року щодо виконавчого листа №435/5829/12 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , виконавче провадження було завершене 07 серпня 2015 року на підставі п.4 ч. 1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно довідки Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Дніпро №54505 від 23 липня 2020 року щодо виконавчого листа №435/5829/12 про стягнення боргу з ОСОБА_2 , виконавче провадження було завершене 27 листопада 2015 року на підставі п.2 ч.1ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 28 липня 2020 року виконавчі документи повторно на виконання до Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходили. Крім того, станом на вересень 2020 року, виконавчі листи стосовно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на адресу стягувача ТзОВ «ОТП Факторинг України» від Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) також не надходили.

Тому ТзОВ «ОТП Факторинг України» просили суд видати дублікати виконавчих листів № 435/5829/12, виданих 19 травня 2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 708 3 84,56 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 грн., витрати ІТЗ - 120,00 грн. та поновити ТзОВ «ОТП Факторинг України» процесуальний строк для пред`явлення виконавчих листів.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року в задоволенні заяви ТзОВ «ОТП Факторинг України» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів для примусового виконаннявідмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ТзОВ «ОТП Факторинг України» звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення посилаючись на те, що від Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Дніпро на адресу стягувача ТзОВ «ОТП Факторинг України» не надходили оригінали виконавчих листів, тобто були втрачені при пересилці.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи, належним чином, завчасно повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Саксаганського районного суду в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором від 18 серпня 2006 року в розмірі 1 708 384,56 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн., та 120 грн. 00 коп. по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (том №2 а.с. 60-65).

19 травня 2014 року ТзОВ «ОТП Факторинг України» отримано виконавчий лист №2-214/4/14, виданий на виконання рішення Саксаганського районного суду в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором від 18 серпня 2006 року в розмірі 1 708 384,56 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 1700 грн., та 120 грн. 00 коп. по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 71).

Відповідно до листа Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23 липня 2020 року, виконавче провадження №46137812 з примусового виконання виконавчого листа №2/214/4/14 від 19 травня 2014 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором від 18 серпня 2006 року, перебувало на виконанні з 21 січня 2015 року по 07 серпня 2015 року та 07 серпня 2015 року та було завершено на підставі п.4 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме тому, що стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування. Виконавче провадження №46137777 з примусового виконання виконавчого листа №2/214/4/14 від 19 травня 2014 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором від 18 серпня 2006 року перебувало на виконанні з 21 січня 2015 року по 27 листопада 2015 року та 27 листопада 2015 року було завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з відсутністю у боржника майна (том №2 а.с.162).

Відмовляючи в задоволенні заяви ТзОВ «ОТП Факторинг України», суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення до виконання виконавчих листів №2/214/4/14 поновленню не підлягає, оскільки стягувачем не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску такого строку.

У зв`язку з пропущеним строком пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому відсутні правові підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно частини першою статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень, у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є чинним рішення суду та чи не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

До того ж дублікат виконавчого документа може бути виданий, якщо зацікавлена особа звернулась до суду із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо такий строк закінчився, зацікавлена особа яка звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа може одночасно ставити питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Такі ж правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №335/7328/16-ц.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, з відповідними змінами та доповненнями на час повернення виконавчого документу стягувачу, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема, інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року, що вступив в дію з 05 жовтня 2016 року, передбачено, зокрема, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 статті).

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У розділі XІІІ Прикінцевих та перехідних положень згаданого закону, а саме п. п. 5, 6 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Саксаганського районного суду в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором від 18 серпня 2006 року в розмірі 1 708 384,56 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн., та 120 грн. 00 коп. по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (том №2 а.с. 60-65).

19 травня 2014 року ТзОВ «ОТП Факторинг України» отримано виконавчий лист №2-214/4/14, виданий на виконання рішення Саксаганського районного суду в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором від 18 серпня 2006 року в розмірі 1 708 384,56 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 1700 грн., та 120 грн. 00 коп. по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 71).

Відповідно до листа Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Дніпро від 23 липня 2020 року, виконавче провадження №46137812 з примусового виконання виконавчого листа №2/214/4/14 від 19 травня 2014 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором від 18 серпня 2006 року перебувало на виконанні з 21 січня 2015 року по 07 серпня 2015 року та 07 серпня 2015 року було завершено на підставі п.4 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з тим, що стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування. Виконавче провадження №46137777 з примусового виконання виконавчого листа №2/214/4/14 від 19 травня 2014 року, виданого Саксаганським районним суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором від 18 серпня 2006 року перебувало на виконанні з 21 січня 2015 року по 27 листопада 2015 року та 27 листопада 2015 року було завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з відсутністю у боржника майна (том №2 а.с.162).

Однак, заявником ТзОВ «ОТП Факторинг України», відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК Україн, не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Натомість, як вбачається з матеріалів, виконавчі документи відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були видані Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 19 травня 2014 року, за якими Саксаганським відділом державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Дніпро були відкриті провадження, відносно ОСОБА_1 21 січня 2015 року та закінчено 7 серпня 2015 року; відносно ОСОБА_2 21 січня 2015 року та закінчено 27 листопада 2015 року, однак стягувач ТзОВ «ОТП Факторинг України» лише в вересні 2020 року звернувся до суду з заявою про видачу їх дублікату. Тоді як строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив у серпні 2018 року та в листопаді 2018 року.

У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ТзОВ «ОТП Факторинг України», відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України,не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що від Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Дніпро на адресу стягувача ТзОВ «ОТП Факторинг України» не надходили оригінали виконавчих листів, тобто були втрачені при пересилці, зважаючи на те, стягувач ТзОВ «ОТП Факторинг України» лише в вересні 2020 року звернувся до суду з заявою про видачу його дублікату, в той час як трьохрічний строк звернення для пред`явлення виконавчих листів сплив у серпні 2018 року та в листопаді 2018 року.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваній ухвалі висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для її скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: