Справа № 621/600/21
Провадження № 2/621/576/21
Іменем України
28 квітня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Вельможної І.В.,
за участю: секретаря судового засідання Акулової А.М.,
представник відповідача - ОСОБА_2 ,
відповідач - Казенне підприємство «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод»,
розглянувши за відсутності учасників справи у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження в заочному порядку цивільну справу за позовною заявою представника позивача - адвоката Водяницького Костянтина Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі,
04.03.2021 представник позивача - ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 51 003 грн. 81 к.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до наказу № 16 від 23 травня 2018 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду сторожа охорони в Казенне підприємство «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» з оплатою праці, згідно штатного розпису.
Щомісячно відповідач здійснював їй нарахування сум заробітної плати, а за наявності коштів виплачував її. Однак, починаючи з травня 2019 року фактична виплата заробітної плати не здійснювалась.
10 серпня 2020 року наказом № 77 від 10.08.2020 позивача було звільнено з займаної посади відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. В день звільнення відповідачем ОСОБА_1 не виплачена заборгованість по заробітні платі, а також не надано довідки про її розмір.
ОСОБА_1 звернулась за правовою допомогою до адвоката Водяницького К.А. та уклала з ним договір про надання правничої допомоги. 25.01.2021 на запит адвоката відповідачем надано довідку про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 10.02.2021 за період з травня 2019 року та по день звільнення позивача - 10.08.2020 в сумі 51 003 грн. 81 к.
У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.03.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 29.03.2021.
29.03.2021 та 13.04.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача.
28.04.2021 належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 41).
Представник позивача адвокат Водяницький К.А., у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с . 59).
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на адресу місцезнаходження підприємства судом, що зокрема підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.42, 52, 57). Причин неявки суду представник відповідача не повідомляв, заперечень (відзиву) на позов не надавали.
Згідно зі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України
Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
На підставі відомостей, наявних у позовній заяві та письмових доказах, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала з 23.05.2018 в відділі сторожової охорони КП «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» сторожем, та 10.08.2020 була звільнена за угодою сторін згідно до пункту 1 статті 36 Кодексу Законів про працю України. Зазначені обставини підтверджується даними копії трудової книжки, копією наказу №16 в.о. директора КП «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» Щербакова С.В. від 23 травня 2018 року, копією наказу №77 в.о. директора КП «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» Мирошниченка І.В. від 10 серпня 2020 року (а. с. 10, 13, 14-18).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (частина 1 статті 21 Закону України "Про оплату праці").
Відповідно до статті 47 Кодексу Законів про працю України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу Законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до статті 22 Закону України "Про оплату праці", суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно довідки наданої в.о. директора КП «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» Мирошниченка І. від 10.02.2021 на запит адвоката Водяницького К.В. від 25.01.2021, станом на день звільнення - 10.08.2020 заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 складає 51 003 грн. 81 к. (а.с. 9).
Доказів, які б спростовували зазначену суму заборгованості по заробітній платі перед позивачем, відповідачем не надано, у зв`язку з чим вона підлягає стягненню, а позов в цій частині задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 84, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов представника позивача - адвоката Водяницького Костянтина Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 з заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Роз`яснити учасникам справи, що строки, вказані у рішенні, обчислюються з урахуванням положень пункту 3 Розділу 12 Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2021.
Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .