Провадження № 22-ц/812/860/21 Головуючий суду першої інстанції Савін О.І. Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Миколаїв Справа № 2-43/2010

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю: представника заявника Гарбар Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Савіна О.І., в залі судового засідання в м. Южноукраїнськ, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») про заміну стягувача,

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача.

Доводи заяви обґрунтовано тим, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 квітня 2010 року було задоволено вимоги позову Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 104 303.88 грн та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року укладеним між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», відбулось відступлення права вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML -402/047/2008 від 27 серпня 2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

31 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП «Факторинг Україна») та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № МL-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі ЗАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

04 грудня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки на виконання умов договору факторингу № 1-10/2019, відповідно до якого право іпотекодержателя за договором іпотеки № PML-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Перехід права іпотекодержателя також підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 192098199 від 09 грудня 2019 року.

Згідно додатку № 5 до договору факторингу від 31 жовтня 2019 року, в якому вказано перелік договорів відступлення прав вимоги, а саме за кредитним договором № ML-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року укладено 18 березня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк».

Посилаючись на викладене, заявник просив суд замінити стягувача з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» щодо виконання рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 квітня 2010 року.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 березня 2021 року в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не надано доказів того, що первісний стягував ПАТ «ОТП Банк» був замінений на його правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна». За таких обставин підстави для задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні відсутні.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» оскаржило її в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просило її скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що договір факторингу № 1-10/2019 укладений між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», стосовно кредитного договору № МL-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було відступлено без попередньої заміни сторони у виконавчому провадженні первісного кредитора з ПАТ «ОТП Банк» на «ОТП Факторинг Україна».

До заяви про заміну сторони виконавчого провадження було долучено витяг про заміну іпотекодержателя № 192098199 від 09 грудня 2019 року, в якому зазначено, що іпотекодержателем є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Таким чином до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшли всі права щодо грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № МL-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року.

Скаржник звертає увагу суду, що виконавче провадження є відкритим за № 52728758 та перебуває на виконанні у Южноукраїнському міському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

На час розгляду справи відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2 статті 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 квітня 2010 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області ухвалено рішення, яким позовну заяву ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року в розмірі 102 939 грн 99 коп., державне мито 1 113 грн коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 250 грн, а всього 104 303 грн 88 коп. Також звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку № НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка) площею 0,1200 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_3 для задоволення вимог ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № ML-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року в розмірі 102 939 грн 99 коп., надано ПАТ «ОПТ Банк» право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», з правом укладення від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням ПАТ «ОТП Банк» всіх повноважень продавця (в тому числі отримання дублікатів правовстановлюючих документів на земельну ділянку, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органах БТІ, ЖЕУ, нотаріату тощо), необхідних для здійснення такого продажу; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» державне мито в розмірі 1 113 грн 89 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 250 грн, а всього 1 363 грн 89 коп. Вказане рішення набрало законної сили 13 квітня 2010 року.

Згідно заяви від 07 травня 2010 року, представником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» було отримано три виконавчих листи, виданих на підставі рішення суду від 02 квітня 2010 року.

Постановою державного виконавця від 26 жовтня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 52728785 з примусового виконання виконавчого листа № 2-43, виданого 03 серпня 2010 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про солідарне стягнення боргу у розмірі 104 303.88 грн на користь ПАТ «ОТП Банк».

18 березня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого продавець продав покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (додаток № 1 до даного договору), а покупець прийняв такий кредитний портфель та зобов`язався сплатити на користь продавця винагороду. Відповідно до витягу з додатку 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року до кредитного портфелю увійшов кредитний договір № ML-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

31 жовтня 2019 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір факторингу № 1-10/2019, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № ML-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 і договором іпотеки № РML-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 , перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія".

04 грудня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки на виконання умов договору факторингу № 1-10/2019, відповідно до якого право іпотекодержателя за договором іпотеки № РML-402/047/2008 від 27 серпня 2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія".

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини 1, 2 та 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17.

Відповідно до частини четверто статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження суди не звернули уваги на те, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги, купівля-продаж права вимоги) є різновидом правонаступництва. При цьому заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, незалежно від наслідків виконання рішення суду. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Така правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц.

Як встановлено за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року укладеним між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», відбулось відступлення права вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML -402/047/2008 від 27 серпня 2008 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та на підставі договору про відступлення прав вимоги від 18 березня 2011 року нотаріусом були внесені зміні в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки щодо іпотечного майна ОСОБА_3

31 жовтня 2019 року та 04 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» були укладено договори факторингу, за якими право грошової вимоги за кредитним договором та право іпотекодержателя за договором іпотеки перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Отже за договором від 18 березня 2011 року відбулася заміна сторони (стягувача) в кредитних зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), що є різновидом правонаступництва, внаслідок чого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набула відповідні цивільні права та обв`язки щодо прав вимоги за вказаними зобов`язаннями та в подальшому за договорами від 31 жовтня 2019 року та 04 грудня 2019 року передала право вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

З огляду на викладене апеляційна скарга ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є обґрунтованою.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, зважаючи на те, що обставини судом першої інстанції встановлені повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 березня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 27 квітня 2021 року.