Ухвала

26 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 456/57/20

провадження № 61-6268ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стрийська центральна районна лікарня» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - директор Комунального некомерційного підприємства «Стрийська центральна районна лікарня» ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ :

12 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у вказаній вище справі. Дана касаційна скарга подана із пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року було складено 26 лютого 2021 року та отримано ним засобами поштового зв`язку лише 23 березня 2021 року на підтвердження чого заявником надано копію конверту Львівського апеляційного суду із штрих-кодовим ідентифікатором за номером 973.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Ураховуючи наведені у касаційній скарзі доводи стосовно поновлення строку на касаційне оскарження, суд вважає, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Крім цього, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявником не виконано вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновленні на роботі.

ОСОБА_1 при зверненні до суду просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18, зроблено висновок, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є заробітною платою, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір виходячи із оспорюваної суми в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510 грн).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 2 102 грн.

Ураховуючи, що позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, проте, заявником не визначено розмір такої вимоги майнового характеру, ОСОБА_1 має навести розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та сплатити судовий збір у розмірі, визначеному частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», який не може бути меншим ніж 1 681,60 грн (840,80 грн * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО-899998,номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA7026007, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду відповідний документ або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявникові строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стрийська центральна районна лікарня» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - директор Комунального некомерційного підприємства «Стрийська центральна районна лікарня» ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 26 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко