Постанова

Іменем України

22 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 263/7847/18

провадження № 61-1121св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство з газопостачання та газифікації «Маріупольгаз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Гаврилової Г. Л., Зайцевої С. А., Пономарьової О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (далі - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз») про захист прав споживачів.

Позов мотивовано тим, що відповідно до акта про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18, складеного працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», на території домоволодіння, яке розташоване на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, установлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання у роботу газорозподільної системи шляхом підключення несанкціонованого газопроводу - врізка діаметром 15 мм.

Працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» проведено відключення будинковолодіння від системи газопостачання шляхом установлення заглушки на патрубок лічильника, проведено зняття газового лічильника для здійснення експертизи.

Відповідно до протоколу комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акта про порушення від 17 квітня 2018 року, прийнято рішення, про те, що акт про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18 задоволений у повному обсязі, установлено факт порушення підпункту 1 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем - наявність несанкціонованого газопроводу, проведено донарахування не облікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання за період з 18 вересня 2017 року до 18 березня 2018 року у розмірі 4 756,44 грн за м. куб на загальну суму 47 279,46 грн.

Позивач зазначала, що не погоджується із зазначеним рішенням комісії, вважає його неправомірним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05 грудня 1997 року вона є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

До 05 грудня 1997 року власником ділянки був ОСОБА_2 та на час придбання земельної ділянки вона була не обізнана про наявність несанкціонованого газопроводу врізаного у газорозподільні системи та ніколи ним не користувалася; не проводила несанкціонованого врізання.

При складанні акта про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18 встановлено, що несанкціонований газопровід врізаний у газорозподільні системи під землею та на території будинковолодіння позивача і земельної ділянки труба на поверхню не виходить, до приборів споживання жодним чином не підключена; не встановлено місце знаходження газопроводу на земельній ділянці та на ній відсутнє місце її розкопування та використання.

Працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» при складенні акта про порушення не установлено, що даний несанкціонований газопровід взагалі прокладений на території земельної ділянки позивача та знаходиться у придатному для використання стані.

Вважає, що на час винесення оскарженого рішення, відсутні докази порушення позивачем Кодексу газорозподільних систем.

Крім того, відповідно до Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання у роботу газорозподільної системи є втручання у роботу цієї системи, зокрема шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу засобів вимірювальної техніки та/або підключення несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи газорозподільної системи та/або здійснюється не обліковане використання природного газу. Внаслідок виявленого підключення несанкціонованого газопроводу на належній позивачу земельній ділянці не порушувався нормальний режим роботи газорозподільної системи.

На підставі викладеного позивач просила суд:

скасувати рішення комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акта про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18, оформленого протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року;

визнати недійсним акт - розрахунок неврахованих обсягів природного газу внаслідок виявлених порушень щодо ОСОБА_1 на суму 47 279,46 грн;

зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» відновити постачання у домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підключення до газорозподільної системи протягом 7 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року позов задоволено.

Скасовано рішення комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акта про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18, оформлене протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року.

Визнано недійсним акт - розрахунок неврахованих обсягів природного газу внаслідок виявлених порушень за період з 18 вересня 2017 року до 18 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 на суму 47 279, 46 грн.

Зобов`язано ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» відновити постачання у домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підключення до газорозподільної системи протягом 7 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» у дохід держави судовий збір у розмірі 2 114,40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що незважаючи на те, що із установлених судом обставин вбачається факт несанкціонованого підключення до газорозподільної системи поза обліками вимірювальної техніки за межами території будинковолодіння ОСОБА_1 , проте, сукупність встановлених фактів не вказує, що врізана труба до газорозподільної системи продовжується до території будинку, належного ОСОБА_1 , та у ньому наявна невідмічена у будівельному паспорті внутрішнього газообладнання та схемою його розташування точка споживання газу, що вказувало б на живлення несанкціонованої труби у будинок позивача або іншу будівлю, розташовану на земельній ділянці.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Донецького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року рішення суду першої інстанції у частині позовних вимог про скасування рішення комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акта про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18, оформленого протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року та визнання недійсним акта - розрахунку неврахованих обсягів природного газу внаслідок виявлених порушень за період з 18 вересня 2017 року до 18 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 на суму 47 279,46 грн. скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову у цій частині позовних вимог відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року в частині стягнення судового збору змінено.

Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» у дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Судові витрати у розмірі 2 114,40 грн за подачу апеляційної скарги, компенсовано ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу необхідно відповідно до пyнкту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем достатнім встановлення факту самовільно під`єднаного газопроводу (газовий відвід, штуцер, патрубок), зокрема без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаного, зокрема ввареного, врізаного, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата ( споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником) газу.

Враховуючи, що положення Кодексу газорозподільних систем не зобов`язують оператора газорозподільної мережі встановлювати місце входу несанкціонованого газопроводу до будинку споживача, висновок суду першої інстанції про те, що встановлені обставини не свідчать про наявність несанкціонованого газопроводу, у зв`язку з чим рішення комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акта про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18, оформленого протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року підлягає скасуванню, є помилковим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що самого факту наявності за територією земельної ділянки позивача врізки не достатньо для примусу у вигляді донарахування неврахованих обсягів газу, необхідно встановити, хто саме здійснив таку врізку, що несанкціонований газопровід знаходиться на земельній ділянці позивача, що саме через цю врізку споживається або споживався природний газ, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником). Такі факти залишились недоведеними і не були вставлені в суді. Висновки суду апеляційної інстанції у порушення статей 81, 89 ЦПК України ґрунтуються на припущеннях. Крім того, суд апеляційної інстанції застосував матеріальний закон - Кодекс газорозподільних систем і допустив неправильне тлумачення його окремих норм.

У лютому 2019 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що відповідно до державного акта від 10 листопада 2006 року, біржового контракту від 05 грудня 1997 року № 18556, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,1215 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :03:000:0312.

Згідно з генеральним планом комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Новоазовської районної ради Донецької області на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 , на АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок площею 136,4 кв. м та нежитлові побудови площею 78,2 кв. м.

Відповідно до договору про надання послуг з газопостачання від 07 квітня 2009 року № 65103, укладеного між ВАТ «Маріупольгаз» та ОСОБА_1 , товариство зобов`язалося надавати послуги з газопостачання ОСОБА_1 до приватного будинку площею 90 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із будівельним паспортом внутрішнього газообладнання, змонтованого ТОВ «Маргаз» за адресою: АДРЕСА_1 , технічних умов від 13 червня 2009 року № 160, поверхового плану будинку, специфікації, та схеми зовнішнього та внутрішнього газопроводу, замовником яких є ОСОБА_1 , у будинку передбачено установлення опалювального котла, газової плити та газового котла, тобто три точки постачання газу у будинок.

Відповідно до акта про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18, складеного працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», за участю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу газорозподільних систем шляхом підключення несанкціонованого газопроводу - врізка 15 мм. До акта про порушення додано відеодиск фіксації порушень. Проведено відключення будинковолодіння від системи газопостачання шляхом установки заглушки на патрубку. Акт підписаний ОСОБА_1 із зауваженнями про те, що вона не проводила роботу з газорозподільною системою, не підключалася до газопроводу та при перевірці будинку несанкціонованого підключення не виявлено.

Працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» 18 березня 2018 року складений акт-протокол № 07/209п-18 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи за указаною адресою та цього ж дня складений акт про відключення від газопостачання будинку, який належить ОСОБА_1 .

Комісією ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», за участю ОСОБА_1 , 17 квітня 2018 року складений протокол про розгляд порушення, відповідно до якого акт про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18 задоволений повністю. Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ КГС порушення, зафіксовані в акті порушень № 07/207л-18, є наявністю несанкціонованого газопроводу. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем проведено донарахування необлікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 18 вересня 2017 року до 18 березня 2018 року у розмірі 4 756,44 грн за м. куб на загальну суму 47 279,46 грн, яка підлягає оплаті ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

У пункті 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Згідно з підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу.

Відповідно до пункту 1 параграфу 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Згідно зі встановленими судом обставинами, 18 березня 2018 року при виконанні робіт з видалення води із підземної ділянки газопроводу у с. Сопіно Новоазовського району працівниками ПАТ «Маріупольгаз» було зафіксовано самовільне підключення до системи газопостачання шляхом прихованого газопроводу (врізка І5 мм за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 є несанкціонованим газопроводом.

Судом також встановлено, що згідно з оглянутим відеодиском фіксування порушень від 18 березня 2018 року, з фототаблицею до нього, на якому зафіксована труба газорозподільної системи по АДРЕСА_1 , яка розташована за межами паркану будинковолодіння ОСОБА_1 та на якій зафіксований факт врізки у трубу газопостачання, де вбачається, що така врізка відбулася під землею на рівні близько 40 см від поверхні шару, яка у подальшому має напрямок у бік паркану, належного ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1 та фактично заходить під паркан будинку. А також у підвальному приміщенні будинку № 7 зафіксований шланг, де на відео вказано, що за допомогою нього можливо постачання газу.

Отже, для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу необхідно відповідно до пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем достатнім встановлення факту самовільно під`єднаного газопроводу (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаного, зокрема ввареного, врізаного, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником) газу.

Враховуючи, що положення Кодексу газорозподільних систем не зобов`язують оператора газорозподільної мережі встановлювати місце входу несанкціонованого газопроводу до будинку споживача, висновок суду першої інстанції про те, що спірне рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем відповідача від 17 квітня 2018 року, оформлене протоколом від 17 квітня 2018 року, підлягає скасуванню, є помилковим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акта про порушення, складеного протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року щодо задоволення акту про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18 та визнання недійсним акту- розрахунку неврахованих обсягів природного газу внаслідок виявлених порушень за період з 18 вересня 2017 року до 18 березня 2018 року відносно ОСОБА_1 на суму 47 279,46 грн.

Доводи касаційної скарги про те, що самого факту наявності за територією земельної ділянки позивача врізки не достатньо для примусу у вигляді донарахування неврахованих обсягів газу, необхідно встановити, хто саме здійснив таку врізку, що несанкціонований газопровід знаходиться на земельній ділянці позивача, що саме через цю врізку споживається або споживався природний газ, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником), є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до частині четвертій статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Виходячи з обсягу прав та обов`язків споживача природного газу, позивач несе відповідальність за утримання газового обладнання в належному стані незалежно від того, чи знаходилося це обладнання в належному стані на час придбання у власність домоволодіння, чи земельної ділянки, на територію якої, як встановлено судом, незаконна врізка до газорозподільчої мережі фактично заходить під паркан будинку позивача.

Відповідно до пункту 1 параграфу 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Позивач набула право власності на земельну ділянку у 2006 році, та згідно з договором від 07 квітня 2009 року № 65103, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ « Маріупольгаз» відповідач надає їй послуги з газопостачання в будинок що розташований на даній земельній ділянці, опалюваною площею 90 кв. м, тобто більше ніж за два роки до дня перевірки, тому початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, має визначатися за два роки, що передували дню виявлення порушення.

Відповідачем нараховані збитки за 6 місяців, що передували виявленню порушення ( з 18 вересня 2017 року до 18 березня 2018 року).

Оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що ОСОБА_1 , яка є споживачем природного газу, допущено порушення, передбачене підпунктом 1 пунктом 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, то це є підставою для відшкодування завданих збитків відповідачу.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем газопостачальником проведено ОСОБА_1 донарахування не облікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 18 вересня 2017 року до 18 березня 2018 року у розмірі 4 756,44 кв. м на загальну суму 47 279, 46 грн.

Порядок нарахування збитків позивачем не оспорюється.

Доводи касаційної скарги про те, що висновки суду апеляційної інстанції в порушення статей 81, 89 ЦПК України ґрунтуються на припущеннях та те, що суд апеляційної інстанції застосував матеріальний закон - Кодекс газорозподільних систем і допустив неправильне тлумачення його окремих норм, не знайшли свого підтвердження та не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв В. А. Стрільчук І. М. Фаловська