РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1603/20

Провадження №2/568/686/21

21 квітня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області (35541, Рівненська область, Радивилівський район, с.Крупець, вул.Довга, 68)

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання дійсними договорів купівлі - продажу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договорів купівлі-продажу майна, дісними.

Позовна заява мотивована тим, що між ним та СВК "Зоря" укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення будівлі зерноскладу та договір купівлі-продажу ваги автомобільної. Зазначав, що вказані договори укладені у простій письмовій формі та не були посвідчені нотаріально.

З урахуванням того, що сторони виконали умови договорів купівлі-продажу, однак відповідач 2 ухиляється від нотаріального посвідчення договорів, просив визнати дійсним договір купівлі-продажу від 04.12.2009 р. та договір купівлі-продажу від 27.07.2010 р.

ОСОБА_2 в письмовій заяві просив суд задоволити позовні вимоги. Зазначив, що договори не були ноторіально посвідчені, оскільки в нього не було на це часу.

Ухвалою від 02.02.2021 р. позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 03.03.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 13.04.21 р. розгляд справи відкладено.

В судове засідання 21.04.21 р. відповідачі не з`явились.

Від відповідача 1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Крім того, відповідач 2 в заяві просив розглянути справу без його участі.

В судовому засіданні представник позивача звернув увагу суду, що відповідно до вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу майна, яке перебуває в податковій заставі, не потребує ноторіального посвідчення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд враховує наступне.

04.12.2009 р. між СВК "Зоря" в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майна №3/Д.

Відповідно до умов Договору, продавець передав у власність покупця, нежитлову будівлю зарноскладу габаритними розмірами 72х18 і висотою 3,2 м та залишки стін від бувшого піднавісу для зберігання зерна загальною довжиною по периметру 223 м на висоту 2,5 м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а покупець зобов`язався оплатити вартість майна, згідно експертної оцінки від 30.09.2009 р. та прийняти майно (п. 1.1).

Відповідно до п. 2.1, вартість майна становить 80300 грн. згідно експертної оцінки.

Право власності на придбане майно переходить до покупця з моменту оплати його вартості у повному обсязі та підписання акту приймання-передачі (п. 3.1).

Договір підписаний сторонами.

На виконання умов договору, сторони підписали акт приймання-передачі майна, відповіно до якого продавець передав, а покупець прийняв нежитлову будівлю зерноскладу габаритними розмірами 72х18 і висотою 3,2 м та залишки стін від бувшого піднавісу для зберігання зерна загальною довжиною по периметру 223 м на висоту 2,5 м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

З квитанції № 1 від 04.12.2009 р. вбачається, що покупцем перераховано на рахунок СВК "Зоря" плату за вищевказане нерухоме майно в сумі 80300 грн.

Крім того, 27.07.2010 р. між СВК "Зоря" в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майна №5/Д.

Відповідно до п. 1.1 Договору, продавець зобов`язався передати у власність покупця, вагу автомобільну, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Вартість майна становить 3100 грн, зігдно експертної оцінки від 26.07.2010 р. (п. 2.1).

Право власності на придбане майно переходить до покупця з моменту оплати його вартості у повному обсязі та підписння акту приймання-передачі (п. 3.1).

На виконання умов договору сторонами підписано акт приймання-передачі майна від 27.07.2010 р.

З квитанції від 27.07.10 р. вбачається, що позивач перерахував СВК "Зоря" плату за автомобільну вагу в сумі 3100 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до ОСОБА_2 з пропозицією щодо ноторіального посвідчення вищевказаних договорів купівлі-продажу.

Однак, ОСОБА_2 не мав часу, а тому не з`являвся на пропозиції, щодо норіального посвідчення договорів.

Предметом розгляду у даній справі є визнання дійними договорі купівлі-продажу майна.

Звертаючись в суд із цим позовом, позивач посилався на те, що договором купівлі-продажу майна, за яким відчужено нерухоме майно, досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, відбулося виконання умов договору, однак продавець ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно із частиною третьою статті 640 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Статтею 657 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Між тим, до вказаної дати договір купівлі-продажу нерухомості в силу ст. 657 ЦК України підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, тому не може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України .

Суд враховує, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Отже, враховуючи, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.12.2009 р. та від 27.07.2010 р. в силу статті 657 ЦК України, в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання договорів дійсними.

Крім того, суд враховує, що однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним, суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому, саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності часу не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

З огляду на зазначене вище та за для підготовки та подання позову про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, мотивувальна частина позовних вимог, серед іншого, обов`язково повинна розкривати наступне: докази, що одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, а саме: а) факт безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину; б) остаточною втратою стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Позивач зазначених вимог не дотримався, доказів на підтвердження зазначених питань не надав.

Разом з тим, копії листів позивача адресовані ОСОБА_2 з пропозиції ноторіального посвідчення договору, не є належним доказом на підтвердження ухилення продавця від ноторіального посвідчення. При цьому, позивачем не надано докази надсилання та отримання вказаних листів.

Крім того, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд звертає увагу на відсутність рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів щодо продажу майна СВК "Зоря" та дають підстави встановити волевиявлення кредиторів на укладення договірів купівлі-продажу та продажу майно.

Аналогічна правова позиція закріплена в постановах Верховний Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 2-4570/07, від 15 квітня 2020 року у справі № 681/137/18-ц, у справі № 577/5231/18.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 26.04.21.2021 р.

Суддя А.О. Сільман