Справа №403/234/20 провадження № 2/403/14/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Остапенко Н.М.,

з участю:

представника позивача адвоката Цимбал М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Димитрово» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі поновленим,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне сільськогосподарське підприємство «Димитрово» (далі - ПСП «Димитрово» звернулось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання поновленим на десять років з 28.12.2019 року по 28.12.2029 року договору оренди землі, укладеного 21.09.2009 року щодо земельної ділянки площею 6,92 га, кадастровий номер :02:000:0444 та зареєстрованого у Устинівському відділі КРФ ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2009 року за №79. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21.09.2009 року між ПСП «Димитрово» та гр-ном ОСОБА_3 , спадкоємцями якого являються відповідачі по справі, був укладений договір оренди вказаної вище земельної ділянки строком на десять років. Згідно п.8 договору орендар після закінчення строку дії договору має переважне право поновити його на новий строк та в цьому разі повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Маючи намір скористатися своїм переважним правом та враховуючи проведення відповідачами державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що є об`єктом договору оренди землі від 21.09.2009 року, позивачем на виконання вимог ч.ч.2, 3 ст.33 Закону України «Про оренду землі» 25.11.2019 року відповідачам був направлений лист-повідомлення про поновлення договору оренди разом з проектом додаткової угоди до нього, однак відповідачами не було вчинено жодних дій для підписання зазначеної додаткової угоди або надання відмови щодо її укладення. За вказаних обставин, враховуючи виплату відповідачам, як орендодавцям, орендної плати, та продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення строку договору, що відповідає положенням ч.ч.1-6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», наявні підстави для визнання договору оренди землі від 21.09.2009 року поновленим на десять років.

В судовому засіданні по розгляду справи по суті представник позивача підтримала позов та прохала суд його задоволити, враховуючи наявність у спірних правовідносинах сторін сукупності обставин, передбачених частинами 1-6 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

В судові засідання під час підготовчого провадження та розгляду справи по суті відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у порядку, передбаченому ч.8 ст.128 ЦПК України, тому вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином (а.с.23, 24, 37, 38 Том 3).

З огляду на неявку в судове засідання відповідачів суд, відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи по суті в даному судовому засіданні без їх участі.

На виконання вимог п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, а також процесуальні дії.

Ухвалою суду від 16.10.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача ПСП «Димитрово» про витребування від Устинівського районного суду Кіровоградської області копії рішення даного суду від 15.11.2018 року з відміткою про набрання ним законної сили (а.с.166-168 Том 1).

Ухвалою суду від 16.10.2020 року подану представником позивача ПСП «Димитрово» заяву про зміну підстав позову залишено без руху з наданням представнику позивача строку для усунення її недоліків (а.с.169-171 Том 1).

Ухвалами суду від 02.11.2020 року та 30.11.2020 року представнику позивача ПСП «Димитрово» продовжено строк для усунення недоліків заяви про зміну підстав позову (а.с.200-202 Том 1, а.с.41-43 Том 2).

Ухвалою суду від 14.01.2021 року подана представником позивача ПСП «Димитрово» в порядку ч.3 ст.49 ЦПК України заява про зміну підстав позову прийнята до судового розгляду (а.с.123-129, 184-187 Том 2).

Ухвалою суду від 12.02.2021 року відмовлено в прийнятті визнання відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позову ПСП «Димитрово» про визнання договору оренди землі поновленим (а.с.217-218, 222-223, 233-234 Том 2).

Ухвалою суду від 03.03.2021 року визнано обов`язковою явку відповідачів в судове засідання для дачі особистих пояснень, закрито підготовче провадження, призначено судове засідання по розгляду справи по суті (а.с.6-7 Том 3).

Заслухавши пояснення представника позивача, безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом по справі встановлено, що 21.09.2009 року між позивачем ПСП «Димитрово», як орендарем, та гр-ном ОСОБА_3 , як орендодавцем, був укладений договір оренди землі, за умовами якого (пункти 1, 2) орендодавець надав, а позивач прийняв у строкове, платне користування земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції загальною площею 6,92 га, яка знаходиться на території Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.130-133 Том 2).

Згідно п.8 договору оренди землі договір укладено на 10 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур з проектом землеустрою) (а.с.130 Том 2).

Розмір орендної плати становить 3%, форма внесення орендної плати - натуральна, грошова та відробіткова (п.9 договору).

Згідно п.43 «Прикінцевих положень» договору оренди землі цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.133 Том 2).

Судом встановлено, що вказаний договір оренди землі зареєстрований в Устинівському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі - КРФ ДП «Центр ДЗК») 28.12.2009 року за №79 (а.с.133 Том 2).

Відповідно до п.8 договору оренди землі після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с.130 Том 2).

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року за кожним із відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцями першої черги за законом, визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 6.9219, кадастровий номер: :02:000:0444 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, як спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 27.12.2018 року (а.с.137-140 Том 2).

23.11.2018 року відповідачем ОСОБА_1 шляхом подання письмової заяви повідомлено директора ПСП «Димитрово» про рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року щодо визнання за нею та неповнолітнім ОСОБА_2 в рівних частинах права власності на земельну ділянку площею 6,9219 га, кадастровий номер :02:000:0444, як спадкове майно. Одночасно в заяві викладене прохання сплати їй розходи, пов'язані із судовим розглядом, транспортні видатки та видатки на юридичні послуги за умови узгодження та укладення договору оренди після набрання законної сили рішенням суду та здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку відповідно до ст.123 ЗК України. Згідно розписки, виконаної на цій же заяві, відповідач отримала від ПСП «Димитрово» орендну плату за 2018 рік готівкою в сумі 12000 грн. (а.с.144-145 Том 2).

Державна реєстрація права власності відповідача ОСОБА_1 на 1/2 частку вказаної вище земельної ділянки була проведена 31.07.2019 року на підставі рішення суду від 15.11.2018 року, номер запису про право власності: 32653172 (а.с.141-142 Том 2).

Державна реєстрація права власності відповідача ОСОБА_2 на 1/2 частку вказаної вище земельної ділянки також була проведена 31.07.2019 року на підставі рішення суду від 15.11.2018 року, номер запису про право власності: 32653193 (а.с.141-142 Том 2).

Згідно двох відомостей про виплату грошей (орендної плати за землю у 2019 році), без зазначення їх номера та дати, ПСП «Димитрово» відповідачам по справі було виплачено 47400,00 грн. (по 23700,00 грн. кожному) та 20000,00 грн. (по 10000,00 грн. кожному) (а.с.146-147 Том 2).

Судом також встановлено, що 25.11.2019 року позивачем ПСП «Димитрово» на ім'я відповідачів був складений лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, яким останні повідомлялись про намір орендаря скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк на нових умовах (викладених та запропонованих в додатковій угоді) (а.с.148 Том 2).

До листа-повідомлення позивачем був доданий проект додаткової угоди до договору оренди землі від 21.09.2009 року, підписаний з боку орендаря, зі змісту якої вбачається пропозиція позивача ПСП «Димитрово» внести зміни до договору оренди землі в частині зазначення площі земельної ділянки, яка передається в оренду,- 6.9212 га (п.2 договору) та встановлення розміру орендної плати 8% (за один рік) від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (п.9 договору) (а.с.149 Том 2).

Згідно розрахункової квитанції про оформлення поштового відправлення №182 та опису вкладень до нього, позивачем ПСП «Димитрово» 27.11.2019 року на ім'я відповідача ОСОБА_1 були направлені лист-повідомлення про поновлення договору оренди на 1 арк. та додаткова угода до договору оренди землі від 25.11.2019 року на 2-х арк. (а.с.12 Том 1, а.с.150 Том 2).

Інформації про отримання відповідачем ОСОБА_1 зазначеного поштового відправлення рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за №182 не містить (а.с.151 Том 2).

25.06.2020 року на ім'я відповідача ОСОБА_1 здійснено переказ грошових коштів в сумі 18090,45 грн. із зазначенням призначення платежу: орендна плата за паї. Платником зазначена фізична особа ОСОБА_4 .. Відомості про позивача ПСП «Димитрово», як платника, в інформації про здійснений переказ готівки відсутні (а.с.152 Том 2).

Згідно листа Головного управління ДПС у Кіровоградській області за вих.№3779/АДВ/11-28-04-03-16 від 04.11.2020 року у даних податкової звітності ПСП «Димитрово» як платника єдиного податку четвертої групи на 2019-2020 роки, земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0444 та площею 6,92 га зазначено окремим рядком. Єдиний податок четвертої групи станом на 01.11.2020 року ПСП «Димитрово» сплачено в повному обсязі (а.с.153 Том 2).

Виконуючи приписи ч.1 ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

З огляду на викладене, судом враховується, що ст.124 ЗК України визначає лише основні засади регулювання земельних відносин щодо порядку передачі в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній власності, натомість саме Законом України «Про оренду землі» більш конкретизовано врегульовані правовідносини, що виникають між власником земельної ділянки та орендарем на підставі укладеного між ними договору оренди землі, у тому числі, порядок поновлення такого договору.

Так, ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (ч.1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч.2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5).

Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді (ч.ч.8, 11 ст.33 Закону України «Про оренду землі»). Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням орендарю відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах.

Таким чином, однією з обов'язкових умов, за наявності якої орендарем може бути реалізоване передбачене ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк, є своєчасність його звернення до орендодавця, тобто надсилання листа-повідомлення з проектом додаткової угоди у строки, передбачені ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до приписів ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов'язаний повідомити орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строкдо спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

За змістом п.8 договору оренди землі від 21.09.2009 року договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п.43 «Прикінцевих положень» договору оренди землі від 21.09.2009 року момент набрання чинності договором, а відтак і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору.

Судом встановлено, що вказаний договір оренди землі був зареєстрований в Устинівському районному відділі КРФ ДП «Центр ДЗК» 28.12.2009 року.

Отже, строк дії договору оренди землі від 21.09.2009 року закінчився 28.12.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного, позивач по справі ПСП «Димитрово», як орендар, мав повідомити відповідачів, як спадкоємців первісного орендодавця та власників земельної ділянки, що є об`єктом оренди, про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі від 21.09.2009 року на новий строк не пізніше ніж за 180 днів до 28.12.2019 року, тобто в строк до 28.06.2019 року.

Разом з тим, судом встановлено, що лист-повідомлення за підписом директора ПСП «Димитрово» про поновлення договору оренди землі, датований 25.11.2019 року, разом з проектами додаткової угоди до договору оренди землі, зазначеними в додатку до вказаного листа-повідомлення, були направлені відповідачу ОСОБА_1 лише 27.11.2019 року, що підтверджується розрахунковою квитанцією про оформлення поштового відправлення №182 та описом вкладень до нього (а.с.12 Том 1, а.с.148, 149, 150 Том 2).

За вказаних обставин, позивач ПСП «Димитрово», не повідомивши відповідачів про наявний у нього намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом надсилання їм листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі від 21.09.2009 року разом з проектом додаткової угоди у встановлений цим договором строк відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі», тим самим не реалізував механізм поновлення договору оренди землі, що передбачений умовами укладеного між сторонами договору оренди від 21.09.2009 року, зокрема, п.8 цього договору, а тому відсутнє порушення його переважного права на поновлення вказаного договору.

Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі №233/844/18, доводи касаційної скарги про те, що надіслання орендарем листа про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк є належним повідомленням орендодавця, незалежно від того, чи отримав він його, є безпідставними, так як зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, але й отримання цієї особою зазначених відомостей.

З урахуванням наведеного судом встановлено, що жодної інформації про отримання відповідачем ОСОБА_1 листа-повідомлення разом з проектом додаткової угоди, направленого їй ПСП «Димитрово» поштовим відправленням (зокрема, дати та підпису про його одержання) рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за №182 не містить (а.с.151 Том 2).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Відсутність заперечення відповідачів щодо отримання ними направленого їм позивачем 27.11.2019 року листа-повідомлення з проектом додаткової угоди не є тотожним визнанню ними даної обставини, а тому положення ч.1 ст.82 ЦПК України (підстави звільнення від доказування) до спірних правовідносин сторін в цій частині застосуванню не підлягають.

З огляду на викладене, суд, виходячи із засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про недоведеність позивачем ПСП «Димитрово» під час судового розгляду справи по суті належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст.77-79 ЦПК України доказами обставини повідомлення ним відповідачів про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі від 21.09.2009 року на новий строк відповідно до приписів ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, з урахуванням порушення позивачем ПСП «Димитрово», як орендарем, вимог ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» щодо: строку направлення відповідачам, як власникам землі, листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі разом з проектом додаткової угоди та належного повідомлення відповідачів про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі від 21.09.2009 року на новий строк, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення вказаного договору оренди землі в порядку ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Надаючи оцінку наведеним у позовній заяві та у судовому засіданні під час розгляду справи по суті представником позивача підставам поновлення договору оренди землі від 21.09.2009 року, передбаченим ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», зокрема, продовження користування позивачем, як орендарем, належною відповідачам земельною ділянкою, що є об'єктом оренди, та відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору повідомлення відповідачів про наявність у них заперечень у поновленні вказаного договору оренди землі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі №594/376/17-ц, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

З урахування викладеного, судом під час розгляду даної справи було встановлено направлення позивачем ПСП «Димитрово» відповідачам листа-повідомлення з проектом додаткової угоди з порушенням строку, встановленого п.8 договору оренди землі від 21.09.2009 року та без підтвердження отримання їх відповідачами, а тому сам по собі факт продовження користування позивачем орендованою земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі від 21.09.2009 року та відсутність заперечень відповідачів проти поновлення договору, не мають самостійного правового значення для вирішення питання про можливість поновлення вказаного договору оренди землі на підставі ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» з огляду на недотримання позивачем вимог ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендареві підстави розраховувати на можливість такого поновлення.

За вказаних обставин підстави для поновлення договору оренди землі від 21.09.2009 року в порядку ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» відсутні.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі №313/350/16-ц та у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі №321/621/17. Крім того, при вирішенні спору судом враховується необхідність захисту судом права чи інтересу особи у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як зазначалось вище, ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З наведеного формулювання випливає обов'язок орендодавця надати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк. Відповідно до ч.8 ст.33 Закону України «Про оренду землі» оформлення відповідних правовідносин сторін здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі №378/596/16-ц, поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений ст.33 Закону України «Про оренду землі» спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов'язків на новий строк. Укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі кореспондує передбаченому п.6 ч.2 ст.16 ЦК України способу захисту порушеного права шляхом зміни правовідношення та відповідає підставам виникнення, припинення та зміни прав та обов'язків сторін за ст.11 цього Кодексу. Додаткова угода до договору оренди землі, зміст якої зафіксований у рішенні суду, відповідно до п.1 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Висновків про належний спосіб захисту при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Палата Верховного Суду дійшла також у справі №908/299/18, вказавши у постанові від 26.05.2020 року, що при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов'язковість укладення якої передбачена ч.8 ст.33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту.

З огляду на викладене, позовна вимога про визнання договору оренди землі поновленим, з урахуванням посилання позивача на наявність передбачених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» обставин, не є ефективним засобом захисту права позивача, оскільки не є зміною правовідношення судом та поновленням договору оренди землі в судовому порядку в розумінні ст.ст.16, 651 ЦК України, а тому неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

За встановлених судом обставин, враховуючи зміст спірних правовідносин сторін, судом не приймаються до уваги наведені представником позивача в судовому засіданні по розгляду справи по суті твердження про визнання відповідачами позову, як одну із підстав для його задоволення, оскільки ухвалою суду від 12.02.2021 року в прийнятті визнання відповідачами позову ПСП «Димитрово» було відмовлено, а згідно правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 15.06.2020 року у справі №588/1311/17 та від 15.07.2020 року у справі №524/10054/16, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для його задоволення.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з урахуванням: недотримання позивачем передбачених ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» вимог щодо строку та належного повідомлення відповідачів про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, що, як наслідок, позбавило позивача підстав розраховувати на можливість поновлення такого договору в порядку ч.ч.1-5 та ч.6 ст.33 цього Закону, а також неправильно обраний позивачем спосіб захисту, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПСП «Димитрово» про визнання поновленим на десять років з 28.12.2019 року по 28.12.2029 року договору оренди землі від 21.09.2009 року.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, з урахуванням того, що встановленими судовими витратами при розгляді даної справи є сплачений позивачем ПСП «Димитрово» судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. (а.с.1, 2 Том 1) за пред`явлення юридичною особою до суду позовної вимоги немайнового характеру і в задоволенні позову відмовлено, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідачів обов`язку відшкодувати на користь позивача вказану суму судового збору в порядку розподілу судових витрат між сторонами. З урахуванням відмови в позові та відсутності доказів на підтвердження наданих адвокатом послуг, а також розміру здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, питання розподілу між сторонами витрат на правничу допомогу адвоката, як представника позивача, судом не вирішується згідно положень ч.2 ст.137 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України. Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Приватного сільськогосподарського підприємства «Димитрово» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі поновленим відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем Приватним сільськогосподарським підприємством «Димитрово» у виді сплаченого ним судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп.(дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) відшкодуванню за рахунок відповідачів не підлягають.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Приватне сільськогосподарське підприємство «Димитрово», місцезнаходження: с.Новоігорівка Устинівського району Кіровоградської області, поштовий індекс 28610, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00853808.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Повне рішення суду складено 23 квітня 2021 року.

Суддя С.Ю.Атаманова