Справа №635/4813/20
Провадження по справі №2/635/270/2021
У Х В А Л А

26 квітня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Березовської І.В.,

секретар судового засідання Кондратенко Л.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

В с т а н о в и в:

Яцина П.С., в інтересах якого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Сурков В.М., пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_2 , яким просить застосувати наслідки недійсності попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 29 жовтня 2007 року шляхом повернення відповідачем позивачу грошових коштів у сумі 5000 доларів США за курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сурков В.М. в підготовче засідання не з`явились, про час, дату та місце підготовчого засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із запровадженням карантину та знаходженням Харківської області у червоній зоні.

Відповідно до положень ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Судом встановлено, що в підготовчі 16 січня 2021 року, 11 лютого 2021 року, 22 березня 2021 року та 26 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сурков В.М. не з`являлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. При цьому представник позивача адвокат Сурков В.М. звертався до суду із заявами про відкладення судових засідань, посилаючись на неможливість взяти участь у судовому засіданні через запровадження заходів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та карантинні обмеження.

Відповідно до п.10 ст.3 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи. Згідно ч.3 ст.189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведено протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Доводи представника позивача про неможливість прибути до суду через запровадження карантинних заходів суд не приймає до уваги, оскільки позивач не позбавлений права забезпечити участь в судових засіданнях іншого представника, а також порушити перед судом клопотання про проведення судового засідання поза межами приміщення суду з дотриманням положень статті 212 ЦПК України.

Вказані обставини свідчать про зловживання позивачем та його представником процесуальними правами, що відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України є недопустимим для учасників судового процесу.

Отже, враховуючи викладені обставини, а також тривалість знаходження справи в провадженні суду, суд вважає клопотання представника позивача адвоката Суркова В.М. про перенесення розгляду справи таким, що не підлягає задоволенню та вважає за необхідне провести підготовче засідання по справі за відсутністю позивача та його представника.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 06 серпня 2020 року (направлено засобами поштового зв`язку 05 серпня 2020 року) Яцина П.С., в інтересах якого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Сурков В.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просить застосувати наслідки недійсності попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 29 жовтня 2007 року шляхом повернення відповідачем позивачу грошових коштів у сумі 5000 доларів США за курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

Під час підготовчого провадження встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до звернення ОСОБА_1 до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (п. 7 ч.1 ст. 255 ЦПК України).

З аналізу пункту п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з ч.1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність, тобто бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто, за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2019 року у справі №127/328/17 (провадження 61-26435св18).

З огляду на викладене, суд вважає, що, оскільки позов заявлено до померлої особи, яка не має цивільної правоздатності, то така справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, і тому провадження підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між такими самими сторонами, про той самий предмет і з таких самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя І.В.Березовська