Справа № 638/2978/21
Провадження № 2-з/638/174/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова

в складі головуючого судді Штих Т.В.

при секретарі Овчаренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мустафаєва Есміральда Борисівна, про визнання недійсним договору дарування квартири, в порядку розгляду заяви про забезпечення доказів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мустафаєва Е.Б., про визнання недійсним договору дарування квартири, в порядку розгляду заяви про забезпечення позову.

Разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення доказів, в якій позивач просить витребувати у приватного нотаріуса ХМНО Мустафаєвої Е.Б. завірені належним чином копії договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений за №378 26.06.2010 та згоди дружини дарувальника ОСОБА_4 на відчуження квартири. Витребувати з Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 Відділення судово-психіатричної експертизи №18 оригінал акту №13 досліджуваної ОСОБА_4 від 15.01.2013 для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи по медичній документації. Після отримання необхідних документів призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу за медичною документацією ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , питання для вирішення якої будуть поставлені додатково.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири. За цим договором її покійний батько ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 спірну квартиру, та ніби-то її покійна мати ОСОБА_4 надала свою письмову згоду на це. При цьому, правочин укладався вдома, батько був лежачим після інсультів, а мати неодноразово мала травми голови, що в подальшому стало відомо про наявність у неї необротимих процесів у головному мозку. Вважає, що у пам`ять про батьків, її обов`язком є довести ту обставину, що мати не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними в момент надання згоди батькові для укладення договору дарування їх спільної квартири ОСОБА_2 .. Тому вважає, що для доведення цієї обставини необхідно провести посмертну психіатричну експертизу за медичною документацією ОСОБА_4 .

Перевіривши матеріали заяви про забезпечення доказів, суд дійшов висновку про необґрунтованість вказаної заяви і про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ч.2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно із ст.78 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви,(та/або у строки, встановлені судом). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи може забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ч. 2 ст. 116 - способами забезпечення доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Частиною 3 ст.116 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, п.4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; п.5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; п.6) спосіб забезпечення доказів.

Згідно ч.5 ст.118 ЦПК за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Таким чином, у заяві про забезпечення доказу заявник зобов`язаний зазначити конкретний доказ, який він подає чи має намір подати, і подання якого стане неможливим чи утрудненим, якщо доказ не забезпечити, або якщо засіб доказування може бути втрачений у разі незабезпечення доказу. Крім того, заявник повинен вказати підставу або сукупність підстав, передбачених в частині 1 ст. 116 ЦПК України, які роблять необхідним забезпечення доказу.

Суд також враховує, що забезпечення доказу є заходом упереджувальним, тобто таким, який вживається з метою запобігти псуванню, знищенню певного конкретного доказу чи способу доказування, або упередити таке псування чи знищення доказу, до того, як учасник справи його зможе подати суду на дослідження; або таким, що вживається з метою запобігти виникненню обставин, які зроблять неможливим отримання чи дослідження доказу у майбутньому, якщо такий захід не вжити терміново і завчасно. У даному випадку, представником заявника не підтверджено існування підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений та збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказу по суті є передчасним втручанням у права певних осіб, тому є заходом виключним, тобто таким, який вживається як виключення, лише у разі, якщо не можливо для сторони подати конкретний доказ і забезпечити реальну можливість його дослідження судом іншими, передбаченими законом способами і іншими процесуальними діями, які є або які були можливими для учасника справи при добросовісному здійсненні учасником справи своїх процесуальних прав і при умові добросовісного виконання ним своїх процесуальних обов`язків щодо подання і збирання доказів. А таких обставин представник заявника не довів.

При доводах наведених у заяві, з урахуванням позовних вимог, які розглядаються у вказаній цивільній справі, враховуючи приписи закону щодо порядку і підстав для забезпечення доказів, керуючись принципами пропорційності, змагальності, диспозитивності і рівності сторін у цивільному судочинстві, - суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 116-118, 258-261 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мустафаєва Есміральда Борисівна, про визнання недійсним договору дарування квартири - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дзержинського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Штих.