Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2521/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Кашуба А.В.

при секретарі судового засідання Чернянчук К.П.

за участі позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Медик О.І.

представника відповідача адвоката Лапчак І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

12.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про стягнення із відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн щомісячно.

Позов мотивовано тим, що сторони спору у зареєстрованому шлюбі народили двох дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із березня 2020 року подружжя припинило спільне проживання. Позивачка разом із молодшим сином проживає у будинку її батьків. Позивачка із 2012 року не працює і самостійного заробітку не має, оскільки постійно займалася домашнім господарством і доглядом за дітьми. Наразі позивачка залишилась без засобів до існування, оскільки доглядає за дитиною, батьками. Відповідач тривалий час займається підприємницькою діяльністю, є здоровим працездатним чоловіком. Відповідач володіє численним нерухомим майном і транспортними засобами. Йому на праві власності належать: станція технічного обслуговування у складі двох будівель в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,068 га, кадастровий номер :07:006:0123, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд; земельна ділянка площею 0,0855 га, кадастровий номер :07:006:0120, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд; 1/3 частина земельної ділянка площею 0,0375 га, кадастровий номер :07:006:0126, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд; трикімнатна квартира загальною площею 48.5 м2 у АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 25 серпня 2007 року, зареєстрований за реєстровим номером № 3179 приватним нотаріусом Виноградівського РНО Лапчак Г.І. та зареєстрована Витягом про реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру у АДРЕСА_3 від 29.08.2007 року № 15732012; житловий будинок загальною площею 88,7 м2 у АДРЕСА_4 (під літерою А), з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня (під літерою Б), сарай (під літерою В), вбиральня (під літерою Г), ворота (№ 1), огорожа (№ 2), належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, укладений 09 листопада 2017 року, та зареєстрований за реєстровим номером № 3-665 приватним нотаріусом Першої Ужгородської НО Ластівкою А.В.; земельна ділянка під житловим будинком площею 0,0588 га, кадастровий номер :07:004:0284, у АДРЕСА_4 ; земельна ділянка для комерційного використання площею 0.020 га, кадастровий номер :00:005:0086, у АДРЕСА_5 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку № 450712 від 19.08.2008; земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,0770 га, кадастровий номер :00:010:0183, у м.Виноградів, у садовому товаристві «Комунальник», придбана 03.08.2007 року відповідно до Договору купівлі-продажу за реєстровим номером 3326, посвідченим приватним нотаріусом Лапчак Г.І.; збірно-розбірний гараж у АДРЕСА_6 , вартістю 12090 грн, придбаний Відповідачем згідно Договору купівлі-продажу 13 серпня 2008 року, відповідно до якого виконавчим комітетом Виноградівської міської ради Косому P.M. рішенням № 529 від 19.08.2008 року надано дозвіл на встановлення даного гаражу; на праві спільної сумісної власності з іншими співвласниками Відповідачу належить 1/4 частина чотирьохкімнатної квартири загальною площею 82.9 м2 у АДРЕСА_7 ; автомобіль марки Renault Master 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль марки Hyundai Tucson 2.0. 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Позивач надала орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу, які визначила у сумі 6500 грн.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Призначено судове засідання, про дату, час та місце проведення якого повідомлено учасників справи.

08.10.2020 відповідач ОСОБА_2 подав відзив, в якому зазначив, що в частині заявленого до стягнення розміру аліментів позовна заява є необґрунтованою. Так, з відповідачем проживає старший син подружжя ОСОБА_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у Львівському політехнічному інституті. Оплату навчання та оплату проживання студента у м.Львові здійснює відповідач. Менший син ОСОБА_4 за встановленим графіком відвідує батька (з п`ятниці до неділі в перший і третій тиждень щомісяця; в середу і четвер в другий та четвертий тиждень щомісяця), і в цей час витрати на утримання дитини на ньому. Відповідач зазначив також, що здійснює підприємницьку діяльність і перебуває на спрощеній системі оподаткування, у зв`язку із чим облік чистого доходу не ведеться. У такому випадку визначення розміру аліментів за ст.195 СК України здійснюється , виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Щодо наявності нерухомого та рухомого майна у відповідача як обставина, на яку посилається позивач, обґрунтовуючи заявлений розмір аліментів, то відповідач зазначає, що ряд майна перебуває у режимі спільної власності подружжя, а тягар утримання несе лише він.

05.01.2021 сторона позивача подала відповідь на відзив. Вважає відзив необґрунтованим. Посилання відповідача на обставину утримання ним старшого сина спростовує тим, що старший син вже працює та має самостійний дохід, а твердження про оплату навчання та проживання відповідач не підтверджує жодним доказом. Матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Відповідач має доходи від підприємницької діяльності та від оренди нерухомого майна. На підтвердження обставин відповіді на відзив позивачка додала до справи довідку про місце проживання позивачки, фото об`єктів закладів торгівлі відповідача, фото житлового будинку по АДРЕСА_4 .

29.01.2021 за клопотанням сторони позивача ухвалою суду вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання, витребувано від Виноградівської ДПІ Виноградівського управління ГУ ДФС у Закарпатській області інформацію про доходи ФОП ОСОБА_2 , до справи долучено подані позивачем докази на підтвердження розміру витрат на утримання дитини: оригінали товарних та касових чеків, квитанцій за листопад і грудень 2020 про придбання споживчих товарів.

Ухвалою суду від 31.03.2021 підготовче провадження закрито. Призначено судовий розгляд справи.

16.04.2021 у судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити такий на підставі доводів, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, та на підставі наданих у підготовчому провадженні доказів.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову в частині заявленого розміру аліментів (8000 грн) та просив суд врахувати доводи відзиву. Зазначив, що надана органом ДФС інформація про доходи відповідача свідчить лише про валовий дохід та не містить інформації про витрати виробництва і чистий дохід підприємця. Тому в даному випадку при визначенні розміру аліментів ця інформація юридичного значення не має, а до уваги належить взяти середню заробітну плату по області. Відповідач погоджується сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4 на користь позивачки у розмірі близько 2500 грн.

Заслухавши позицію сторони позивача та сторони відповідача, вивчивши доводи позовної заяви та відповіді на відзив, вивчивши доводи відзиву, дослідивши подані сторонами письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вирішив наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі народили двох дітей сина ОСОБА_3 , який наразі є повнолітнім (обставина, повідомлена, визнана та підтверджена позивачем та відповідачем), та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За повідомленням позивача, що визнано відповідачем, із березня 2020 року подружжя припинило спільне проживання, а молодший син сторін спору ОСОБА_6 проживає разом із позивачкою ОСОБА_1 у будинку її батьків по АДРЕСА_8 . Батько дитини проживає окремо.

Батьки дитини не досягли домовленостей про вид та розмір участі батька дитини, який проживає окремо, у матеріальному утриманні сина.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач не заперечив проти задоволення вимоги про стягнення із нього на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , 2013 р.н., у твердій грошовій сумі починаючи із дати подання позовної заяви до досягнення ним повноліття.

За таких обставин, вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст. 182 СК України).

Прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років із 1 січня 2021 року становить 2395 грн.

Розмір запитуваних позивачкою аліментів значно перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку.

Відтак за умови, що відповідач заперечує проти визначеного позивачкою розміру аліментів у сумі 8000 грн щомісячно, суду належить з`ясувати достатність заробітку (доходу) платника аліментів на виконання вимоги ч.2 ст.182 СК України.

На підтвердження високого рівня заробітку (доходу) відповідача сторона позивача послалася на інформацію, надану Головним управлінням ДПС у Закарпатській області, про те, що дохід від провадження відповідачем підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування за останній 2020 рік становив 975000,00 грн. При цьому, сторона позивача у письмовій заяві, поданій у судовому засіданні 16.04.2021, визнала ту обставину, що вказаний розмір річного доходу не є чистим заробітком підприємця, а фактично рівень щомісячного доходу відповідача може становити в межах 12-13 тис. грн.

Ця обставина дає підстави для присудження судом аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно із положеннями ч.2 ст.182 СК України, тобто принаймні 2395 грн щомісячно.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує і ту обставину, що відповідачу на праві власності належить ряд об`єктів нерухомого майна житлового і нежитлового призначення, транспортні засоби, а саме: станція технічного обслуговування у складі двох будівель в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,068 га, кадастровий номер :07:006:0123, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд; земельна ділянка площею 0,0855 га, кадастровий номер :07:006:0120, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд; 1/3 частина земельної ділянка площею 0,0375 га, кадастровий номер :07:006:0126, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд; трикімнатна квартира загальною площею 48.5 м2 у АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 25 серпня 2007 року, зареєстрований за реєстровим номером № 3179 приватним нотаріусом Виноградівського РНО Лапчак Г.І. та зареєстрована Витягом про реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру у АДРЕСА_3 від 29.08.2007 року № 15732012; житловий будинок загальною площею 88,7 м2 у АДРЕСА_4 (під літерою А), з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня (під літерою Б), сарай (під літерою В), вбиральня (під літерою Г), ворота (№ 1), огорожа (№ 2), належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, укладений 09 листопада 2017 року, та зареєстрований за реєстровим номером № 3-665 приватним нотаріусом Першої Ужгородської НО Ластівкою А.В.; земельна ділянка під житловим будинком площею 0,0588 га, кадастровий номер :07:004:0284, у АДРЕСА_4 ; земельна ділянка для комерційного використання площею 0.020 га, кадастровий номер :00:005:0086, у АДРЕСА_5 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку № 450712 від 19.08.2008; земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,0770 га, кадастровий номер :00:010:0183, у м.Виноградів, у садовому товаристві «Комунальник», придбана 03.08.2007 року відповідно до Договору купівлі-продажу за реєстровим номером 3326, посвідченим приватним нотаріусом Лапчак Г.І.; збірно-розбірний гараж у АДРЕСА_6 , вартістю 12090 грн, придбаний Відповідачем згідно Договору купівлі-продажу 13 серпня 2008 року, відповідно до якого виконавчим комітетом Виноградівської міської ради Косому P.M. рішенням № 529 від 19.08.2008 року надано дозвіл на встановлення даного гаражу; на праві спільної сумісної власності з іншими співвласниками Відповідачу належить 1/4 частина чотирьохкімнатної квартири загальною площею 82.9 м2 у АДРЕСА_7 ; автомобіль марки Renault Master 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль марки Hyundai Tucson 2.0. 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Цю обставину відповідач не заперечив, така підтверджена офіційною інформацією з державних реєстрів, копіями правовстановлюючих документів, іншими документами (а.с.11-23). Разом із тим, вирішуючи питання, чи має ця обставина значення для визначення розміру аліментів, суд погоджується із позицією відповідача, що частина вказаного майна у своїй більшості є в режимі спільної сумісної власності подружжя та належить як йому так і позивачці на рівних правах.

При цьому, суд погоджується із позицією відповідача, що на утримання майна необхідно нести витрати, проте на підтвердження таких витрат доказів не подано.

При визначенні розміру аліментів суд взяв до уваги також і ту обставину, що старший син - ОСОБА_7 , 2000 р.н., проживає разом із батьком, та навчається на денній формі навчання у Національному університеті «Львівська політехніка» (а.с.44-46), і витрати на утримання старшого сина, який хоча й повнолітній, проте навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, несе відповідач.

Відтак, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України бере це до уваги при визначенні розміру аліментів на користь позиції сторони відповідача.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про витрати на оплату навчання і проживання студента у м.Львові, оскільки такі обставини підлягають доказуванню, однак на їх підтвердження не подано жодних доказів.

Доводи сторони позивача про те, що ОСОБА_7 вже працює та утримує себе самостійно, оскільки має власний заробіток, підлягають доказуванню, однак не підтверджені жодними належними доказами, тому суд не може посилатися на такі при обґрунтуванні рішення.

Доводи позивачки про те, що вона відмовилась від працевлаштування через необхідність догляду за дитиною та ведення домашнього господарства, є обставиною, що свідчить про відсутність у позивачки самостійного заробітку. Проте, догляд за дитиною, що досягла семирічного віку, та ведення домашнього господарства не є обставинами, що зумовлюють постійну чи тимчасову непрацездатність особи, та позбавлення її можливості реалізації права на працю.

Тому суд відхиляє ці доводи та не бере їх до уваги при визначенні розміру аліментів.

З метою дотримання розумного балансу між сумою аліментів, яка щомісячно стягуватиметься із відповідача, та доходами відповідача суд взяв до уваги доводи обох сторін спору. Так, сторона позивача у письмовій заяві, поданій у судовому засіданні 16.04.2021, визнала ту обставину, що рівень щомісячного доходу відповідача становить суму на рівні 12-13 тис.грн. В свою чергу, сторона відповідача просила суд при визначенні розміру аліментів взяти до уваги офіційну інформацію про середньомісячний заробіток працівника по Закарпатській області.

Так, за офіційними державними статистичними даними середня заробітна плата працівника за лютий 2021 року по Закарпатській області становить 11043 грн, що на переконання суду слід взяти за основу при визначенні розміру аліментів.

Тому, беручи до уваги всі з`ясовані в ході судового розгляду обставини, що відповідно до положень ст.182 СК України мають юридичне значення для визначення розміру аліментів, та виходячи із розрахунку платежів на одну дитину в 1/4 частині місячного заробітку, з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 2800 грн щомісячно.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду із майновим позовом за позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному законом розмірі.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Щодо витрат позивача на правову допомогу, то суд зазначає, що документів, які підтверджують обсяг та вартість наданих послуг, до закінчення судових дебатів подано не було. Заяви про подання доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду сторона позивача не зробила.

Відтак, вирішуючи питання про розподіл витрат позивача на правову допомогу, суд бере до уваги розмір витрат на правову допомогу, про який позивачем заявлено у позовній заяві - 6500 грн, оскільки такий підтверджено умовами Договору про надання правової допомоги №9/ф від 01.05.2020 (а.с.24-25), та заперечень проти заявленого розрахунку витрат на правову допомогу сторона відповідача не висловила. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 6500 грн витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_8 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2800 (дві тисячі вісімсот гривень) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 12.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп).

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_8 , судові витрати у розмірі 6500 грн (шість тисяч п"ятсот гривень).

У задоволенні позову у іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба