Справа №443/1639/20
Провадження №2/443/809/21
РІШЕННЯ

іменем України

21 квітня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ходорівської об`єднаної територіальної громади Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, завідувач Жидачівської державної нотаріальної контори Матусек Віктор Володимирович про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом,

за участю:

представника позивачки ОСОБА_2 ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Курілець А.І. подав до суду позовну заяву до Ходорівської об`єднаної територіальної громади Львівської області, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якого входив житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . За життя 11.07.2008 ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 . Як спадкоємець за заповітом дочка звернулася до Жидачівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами, що належав померлій і є спадковим майном. Позивач постійно проживала з матір`ю, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позбавляє її можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.32-33), в якій зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення або невизнання позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, завідувач Жидачівської державної нотаріальної контори Матусек В.В. у судове засідання не з`явився, однак, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти позовних вимог.

Заяви, клопотання учасників справи.

Представник позивачки подав клопотання про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.35).

Третя особа подав заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення щодо позовних вимог (а.с.31).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 17.11.2020 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.24-25).

Ухвалою підготовчого засідання від 18.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.36-37).

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження від 04.11.2020 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.18).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.11.2020, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюб 15.08.1970 р. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_7 ». Шлюб розірвано 12.08.1975 на підставі рішення Жидачівського районного суду від 01.03.1974 (а.с.19).

11.07.2008 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Грусятицької сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №21, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.10).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Грусятичі Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 від 05.08.2009 (а.с.9).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.04.2011, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 (а.с.11).

Довідкою ВК Ходорівської міської ради від 28.11.2019 встановлено, що ОСОБА_3 проживала на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_1 . Заповіт від ОСОБА_3 складений 11.07.2008 (а.с.12).

Згідно з витягом з книги погосподарського обліку по с. Грусятичі за 2020 рік станом на жовтень місяць, виданим ВК Ходорівської міської ради 05.10.2020, будинок в АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до технічного паспорта від 04.12.2018, в АДРЕСА_1 розташований житловий будинок «А-1» загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами, а саме: сараєм «Б», літньою кухнею «В», сараєм «Г», погребом «Д», воротами «1», огорожею «2», колодязем «к» (а.с.14-17).

Постановою Жидачівської ДНК від 20.08.2018 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належав померлій і є спадковим майном (а.с.8).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за заповітом після смерті матері і неможливістю реалізації цього права через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві особистої власності ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 11.07.2008 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла дочці ОСОБА_1 .

З огляду на дату смерті спадкодавця ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом, після смерті ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавицею на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї.

Однак відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , позбавляє її можливості юридично оформити спадщину у визначений законом позасудовий спосіб.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 13, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Ходорівської об`єднаної територіальної громади Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, м. Ходорів, вул.Грушевського,38, ідентифікаційний код юридичної особи 26269449), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, завідувач Жидачівської державної нотаріальної контори Матусек Віктор Володимирович про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок «А-1» загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами (сарай «Б», літня кухня «В», сарай «Г», погріб «Д», ворота №1, огорожу №2, колодязь «к»), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 23 квітня 2021 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів