РІШЕННЯ

іменем України

19 квітня 2021 рокуСправа №451/677/20
Провадження № 2/451/210/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю позивача

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/677/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_6 не була одружена, але мала сина - ОСОБА_7 . ОСОБА_7 був одружений із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 , виданим 05 травня 1968 року. Від шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_2 народилися діти: дочка - ОСОБА_1 (позивач у справі), син - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 та син - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 . До складу спадкового майна , окрім іншого увійшло право власності на земельну частку (пай) розміром 2,56 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0116303, виданим 25 квітня 1997 року, тобто після смерті спадкодавця. Згідно даних, що викладені у довідці Березівського старостинського округу №268 від 23.03.2020 року, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 та разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані: син - ОСОБА_7 , невістка - ОСОБА_2 , внук - ОСОБА_4 , внук- ОСОБА_3 , внучка - ОСОБА_1 та інші члени родини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 06 жовтня 1999 року. Згідно даних, що викладені у довідці Березівського старостинського округу №269 від 23.03.2020 року, ОСОБА_7 , яий помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 та разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані: дружина - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_1 та інші члени родини. Після смерті ОСОБА_7 позивач - ОСОБА_1 , за згодою усіх членів родини, прийняла на відповідальне зберігання належні померлій правовстановлюючі документи та опікувалася спадковою масою, що в розумінні вимог ст.549 ЦК УРСР, норми якої були чинними на той момент, свідчить про фактичне прийняття спадщини позивачем. Нещодавно позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй в усній формі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім`я ОСОБА_6 , а фактично ім`я баби значилося як ОСОБА_6 . Окрім цього, підставою для відмови в оформленні спадкових прав стало те, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) видано після смерті спадкодавця. Відтак, інших дієвих заходів для забезпечення реалізації своїх майнових прав, окрім як звернення до суду, позивач не має.

У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , скерувала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без її участі (а.с.51).

Відповідач ОСОБА_3 , скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.53).

Відповідач ОСОБА_4 , скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.55).

Відповідач ОСОБА_5 , скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.57).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Грицеволя Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим 05 квітня 1995 року Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.20).

Факт, що ОСОБА_7 - син ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 , виданим 14 березня 1951 року (а.с.21).

Відповідно до копії Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЛВ №0116303, виданого 25 квітня 1997 року головою Радехівської районної державної адміністрації на підставі рішення Радехівської районної державної адміністрації від 23 квітня 1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 травня 1997 року за №7438, вбачається, що ОСОБА_6 належить право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Стир» у розмірі 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території с.Березівка Радехівського району Львівської області (а.с.22-зворот).

Згідно даних, що викладені у довідці Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу №268 від 23.03.2020 року, констатовано, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 та разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані: син - ОСОБА_7 , невістка - ОСОБА_2 , внук - ОСОБА_4 , внук- ОСОБА_3 , внучка - ОСОБА_1 , а також інші члени родини позивача (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Грицеволя Радехівського району Львівської області помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області 06 жовтня 1999 року (а.с.21).

Згідно копії свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_5 від 05 жовтня 1968 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 05 жовтня 1968 року уклали шлюб. Після шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.11).

Родинні відносини позивача у справі із спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_6 від 03 грудня 1971 року; копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_7 від 17 листопада 1990 року (а.с.8).

Також родинні відносини відповідачів у справі зі спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_8 від 26 травня 1973 року; копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_9 від 04 грудня 1974 року; копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_10 від 12 вересня 1969 року (а.с.15, 19).

Згідно довідки №269 від 23.03.2020 року, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . На день смерті разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані: дружина - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_11 , внучка - ОСОБА_12 та внучка - ОСОБА_12 (а.с.24).

З довідки №270 від 23.03.2020 року виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, вбачається, що ОСОБА_1 прийняла на відповідальне зберігання оригінали правовстановлюючих документів ОСОБА_6 , зокрема сертифікат серії ЛВ №0116303, а також опікується спадковою масою (а.с.25).

Відповідно до експертного висновку №056/838-m від 04 травня 2020 року, виконаного Українським бюро лінгвістичних експертиз встановлено, що з урахуванням зазначеного особові імена ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_6 ) та ОСОБА_6 (сертифікат на право власності на земельну частку (пай) запис ОСОБА_6 ) попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.26).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Факт прийняла спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , не довід=ряти показам яких у суду немає підстав (а.с.59).

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ видано після смерті спадкодавця, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,206, 258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_11 , право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована та території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право на яку належало ОСОБА_6 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЛВ №0116303, виданого 25 квітня 1997 року головою Радехівської районної державної адміністрації на підставі рішення Радехівської районної державної адміністрації від 23 квітня 1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 травня 1997 року за №7438.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 квітня 2021 року.