Справа № 754/6073/21
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Заявник ОСОБА_1 заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний момент ОСОБА_4 (мама дитини), громадянка Канади перебуває разом з їх спільною малолітньою дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України, в АДРЕСА_1 . Однак у заявника є всі передумови обґрунтовано та аргументовано вважати, що ОСОБА_6 може виїхати з України до Мексики , де проживає її рідний брат. Факт його проживання у цій країні неодноразово був встановлений судом Онтаріо під час розгляду справи № 43/19 у 2021 році. Крім цього, за роки проживання в Канаді будь-які зв`язки із Україною ОСОБА_8 були втрачені, що також свідчить про великий ризик виїзду разом з дитиною не тільки до Канади, а й до будь-якої країни світу, в тому числі тої, яка не є учасником та/або підписантом Конвенції 1980. Заявник має на меті повернути малолітню доньку, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця її постійного проживання у Канаді з метою запобігання її подальшому неконтрольованому незаконному переміщенню ОСОБА_8 . У зв`язку з викладеним заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_4 , громадянці Канади, паспорт № НОМЕР_1 від 11 березня 2016 року, виданий МІССІССОГА, особисто або через третіх осіб вивозити за межі України малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи про повернення дитини до місця постійного проживання у Канаді за Конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року; заборони ОСОБА_4 , громадянці Канади, паспорт № НОМЕР_1 від 11 березня 2016 року, виданий МІССІССОГА, змінювати місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи; заборони малолітній дитині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України до закінчення розгляду справи про повернення дитини до місця постійного проживання у Канаді за Конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року; встановити наступний обов`язок ОСОБА_4 , громадянці Канади, паспорт № НОМЕР_1 від 11 березня 2016 року, виданий МІССІССОГА, в реалізації прав батька ОСОБА_1 , громадянина Канади, паспорт № НОМЕР_2 від 13 березня 2015 року, виданий КАЛГАРІ, на спілкування зі своєю донькою, малолітньою дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом спілкування батька та доньки за допомогою телефону та/або програм інтернет-телефонїї (Viber,Skype) в режимах аудіо- та/або відео- зв`язку конференції щодня тривалістю до 2-х годин, з урахуванням режиму та можливості дитини.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Стаття 149 ЦПК України, передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна відповідати ст. 151 ЦПК України.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням необхідності забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом установлено, що ОСОБА_4 є громадянка Канади, що підтверджується паспортом № НК529549 від 11 березня 2016 року, виданий МІССІССОГА.

Однак відсутні документи підтверджуючі громадянства України або правова підстава на сьогодні приналежності та перебування ОСОБА_12 на території України.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є визначення термінів: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Іноземці та особи без громадянства можуть іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін у порядку, встановленому законодавством України. Іноземці та особи без громадянства, які в`їхали для тимчасового перебування, можуть отримати посвідку на постійне проживання в установленому порядку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, отримують посвідку на постійне проживання. Посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Територіальний орган або підрозділ Державної міграційної служби оформлює посвідку на тимчасове проживання в порядку, встановленому МВС, іноземцеві чи особі без громадянства.

Разом з тим, звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову, заявник не надав належних беззаперечних доказів, що ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнули кордон України та на сьогодні перебувають в України, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, не вказані обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим подачу позову до суду. Відсутні докази дійсної реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Саме лише посилання в клопотанні про забезпечення позову, що ОСОБА_4 з дитиною перебуває на території України, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того з документів долучених до заяви вбачається, що судом Онтаріо (Канада) розглядаються клопотання, заяви ОСОБА_1 щодо правовідносин пов`язаних зі спорами між батьками в інтересах дитини.

Отже, з урахуванням ст. 150 ЦПК України, суд вважає, що забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 , громадянці Канади, паспорт № НОМЕР_1 від 11 березня 2016 року, виданий МІССІССОГА, особисто або через третіх осіб вивозити за межі України малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи про повернення дитини до місця постійного проживання у Канаді за Конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року; заборони ОСОБА_4 , громадянці Канади, паспорт № НОМЕР_1 від 11 березня 2016 року, виданий МІССІССОГА, змінювати місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи; заборони малолітній дитині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України до закінчення розгляду справи про повернення дитини до місця постійного проживання у Канаді за Конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року; встановити наступний обов`язок ОСОБА_4 , громадянці Канади, паспорт № НОМЕР_1 від 11 березня 2016 року, виданий МІССІССОГА, в реалізації прав батька ОСОБА_1 , громадянина Канади, паспорт № НОМЕР_2 від 13 березня 2015 року, виданий КАЛГАРІ, на спілкування зі своєю донькою, малолітньою дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом спілкування батька та доньки за допомогою телефону та/або програм інтернет-телефонїї (Viber,Skype) в режимах аудіо- та/або відео- зв`язку конференції щодня тривалістю до 2-х годин, з урахуванням режиму та можливості дитини є необґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення заяви.

Керуючись Законом України «Про міжнародне приватне право»,Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статями 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 21.04.2021.

Суддя В.В. Бабко