Провадження № 2/161/708/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Демчук Т.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про зняття арешту з майна.

Свій позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 .

Вказує, що її дід та баба - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заповіли їй належні їм частки у вказаній квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся, після чого вона звернулася до Першої нотаріальної контори Волинської області стосовно оформлення спадкових прав, однак у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, оскільки з`ясовано, що на вказану квартиру накладений арешт згідно постанови ДВС у м. Луцьку від 27.06.2006 року.

Вважає, що оскільки вона як власник майна не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, жодних вимог до неї як до власника обтяженого майна не пред`явлено, то належне їй майно безпідставно перебуває під обтяженням, чим порушуються її майнові права щодо розпорядження власністю.

При цьому, відносно інших співвласників майна в автоматизованій системі виконавчих проваджень також відсутня інформація щодо відкритих виконавчих проваджень та наявність обтяжень.

У зв`язку з чим, просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. При цьому, в судовому засіданні від 24.03.2021 року не зміг пояснити, на якій підставі був накладений арешт на квартиру.

Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.12.2001 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 13).

Згідно заповітів від 22.06.2016 року та 16.02.2017 року - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належні їм частки у квартирі АДРЕСА_1 заповіли ОСОБА_1 (а.с. 11, 12).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Судом також з`ясовано, що постановою державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори від 16.11.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , оскільки на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт (а.с. 6).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що на підставі постанови ДВС у м. Луцьку від 27.06.2006 року накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що суду не представлено доказів, що позивач та інші співвласники квартири є боржниками у будь-якому виконавчому провадженні та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 : реєстраційний номер обтяження 3426145 згідно постанови АА675054 від 27.06.2006 року, винесеною головним державним виконавцем ДВС у м. Луцьку та внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.07.2006 року реєстратором Волинська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 квітня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк