Справа № 308/5179/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову,

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою, вказавши особою, до якої вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_2 , в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «Шевроле «Aveo», рік випуску 2008, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код, номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 із забороною відчуження автомобіля, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Заявниця зазначає, що нею впродовж десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову буде пред`явлено позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно набуте під час шлюбу.

В обґрунтування забезпечення позову заявниця вказує, що 20.11.1993 між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який розірвано за рішенням суду від 28.01.2020. За час перебування у шлюбі нею за особисті кошти від продажу квартири, належної їй на праві власності, було придбано автомобіль «Шевроле «Aveo», рік випуску 2008, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код, номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстровано на ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 . Наразі ОСОБА_2 прагне продати вказаний автомобіль, мотивуючи вказане тим, що транспортний засію є його особистою власністю. Заява також вмотивована тим, що невжиттям заходів забезпечення позову можуть бути порушені права заявниці, що надалі утруднить виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог останньої.

Згідно з положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Згідно з положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з положень п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Заявниця вказує, що предметом позову, який буде пред`явлений нею в порядку ч. 4 ст. 152 ЦПК України, є поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно набуте під час шлюбу, зокрема й автомобіль «Шевроле «Aveo», рік випуску 2008, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код, номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований на її колишнього чоловіка - ОСОБА_2 .

На підтвердження своїх майбутній позовних в частині обґрунтування позиції щодо придбання спірного автомобіля за особисті кошти заявниця надала договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.03.2008, де продавцем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

За відомостями з Єдиного реєстру декларацій від 11.03.2021 ОСОБА_1 вказала, що автомобіль марки «Шевроле», модель «Aveo SF69YE», рік випуску 2008, вартість 72000 грн., дата набуття права 15.03.2008, належить ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову, який буде пред`явлений заявницею в порядку ч. 4 ст. 152 ЦПК України, та заявлені нею заходи забезпечення позову є взаємопов`язаними, а невжиття вказаних заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявниці як позивачки за захистом яких вона планує звернутися до суду.

Тож, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявниці, зокрема шляхом попередження можливого подальшого відчуження спірного автомобіля третім особам, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості, шляхом обмеження права розпорядження таким. Разом з цим, суд вважає недоцільним вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження автомобіля, оскільки накладений судом арешт на автомобіль тимчасово обмежує правомочність власника на розпорядження майном, а отже і відчуження такого.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення заяви про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-159 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Шевроле» модель «Aveo», рік випуску 2008, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код, номер шасі НОМЕР_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , шляхом обмеження права розпорядження таким.

В іншій частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов