1Справа № 335/4368/21 2-з/335/89/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

26 квітня 2021 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

23.04.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Вивчивши матеріали заяви, доходжу висновку, що заяву слід повернути заявникові з таких підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 116 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до пп. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

На порушення вищезазначених вимог, заявником не зазначено найменування іншої сторони та відомості, що її ідентифікують, хоча ця інформація відома заявнику, що випливає зі змісту поданої заяви.

За змістом заяви заявник просить забезпечити докази шляхом витребування оригіналу електронного доказу (інформацію в електронній (цифровій) формі), який підтверджує укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а саме: кредитний договір, укладений в електронній формі, графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді. У той же час, заявник не вказує обставини, для доказування яких вони необхідні та не зазначає обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Так, ч. 1 ст. 116 ЦПК України визначає, що забезпечення доказів допускається у разі, якщо наявні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Проте, заявник не обґрунтовує наявність таких підстав, які б свідчили про можливість втрати вказаних ним доказів, або що збирання, подання цих доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Також заявником не зазначено, з яким саме позовом вона має намір звернутися до суду.

Також, заявником не сплачено судовий збір за подання даної заяви, який становить 454,00 грн., та подано клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

За вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору заявник зазначила, що розмір судового збору є для неї обтяжливим, оскільки вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, її місячний дохід складає 860 грн. та на її утриманні знаходиться дитина віком 1,7 років, прожитковий мінімум для якої наразі складає 1921 грн., тому вона не має грошей, щоб сплатити судовий збір.

Однак, на підтвердження зазначених обставин до клопотання про звільнення від сплати судового збору не надано доказів на підтвердження скрутного матеріального стану, що відображають відомості про розмір доходів заявника за попередній календарний рік. Також, заявник не долучила до клопотання копії свідоцтва про народження дитини, а також не зазначила, чи надається їй допомога з боку батька дитини. Зазначене унеможливлює встановлення наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд вважає клопотання заявника необґрунтованим, у зв`язку із чим воно задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам пп. 3, 4, 5 ч. 1 та ч. 3 ст. 117 ЦПК України, тому вона підлягає поверненню заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 183, 210, 211 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Шалагінова