Ухвала

23 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 2-1683/2006

провадження № 61-3729ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське» про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права приватної власності на приміщення,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2006 року Комінтернівським районним судом Одеської області ухвалено рішення по даній справі.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, подав до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 червня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське» про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права приватної власності на приміщення - повернуто особі, яка її подала.

04 березня 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції на розгляд.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 454,00 грн.

У встановлений строк ОСОБА_1 виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 30 березня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

ОСОБА_1 , не приймав участі в розгляді вказаної справи в суді та зазначає, що він не знав про судовий розгляд даної справи. Про ухвалене судове рішення у цій справі йому стало відомо лише в листопаді 2020 року. Проте, ОСОБА_1 вважає, що під час розгляду вказаної справи, суд вирішив питання про його права та інтереси, оскільки в спірний об`єкт нерухомості було вкладено його значні кошти та ОСОБА_2 , яка є позивачем у даній справі та перебуває з ним у шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції встановив, що у травні 2006 року ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ТОВ «Одеське» про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права приватної власності на приміщення.

09 червня 2006 року Комінтернівським районним судом Одеської області ухвалено рішення по даній справі про задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ТОВ «Одеське» оскаржило його в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2012 року апеляційну скаргу ТОВ «Одеське» задоволено, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 червня 2006 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Одеське» про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права приватної власності на приміщення - відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції оскаржила в касаційному порядку ОСОБА_2 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2012 року залишено без змін.

На час звернення ОСОБА_1 до суду з апеляційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 червня 2006 року, вказане рішення скасоване рішенням суду апеляційної інстанції від 30 жовтня 2012 року, що набрало законної сили, тобто наразі відсутній предмет апеляційного оскарження.

Відповідно розписки ОСОБА_2 отримала копії рішення суду першої інстанції від 09 червня 2006 року, рішення суду апеляційної інстанції від 30 жовтня 2012 року та ухвали суду касаційної інстанції від 15 квітня 2013 року.

Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Як зазначає заявник, він та позивач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1990 року по цей час. 15 листопада 2005 року ОСОБА_2 одержала у власність 50/100 частин спірної будівлі. У період шлюбу в спірний об`єкт нерухомості подружжям було вкладено значні кошти із сімейного бюджету, проте ОСОБА_2 , будучи позивачем по справі, не повідомила своєму чоловікові - ОСОБА_1 про ухвалені рішення по справі і лише у листопаді 2020 року ОСОБА_1 дізнався про ці рішення та усвідомив про порушення його прав.

Посилаючись на те, що спірний об`єкт нерухомого майна є спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 не вказує про причини неможливості з листопада 2005 року пересвідчитися у наявності у нього прав власності на спірне майно.

Беручи до уваги зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку про зловживання ОСОБА_1 процесуальним правом на оскарження рішення через тривалий час після його ухвалення з метою його перегляду.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське» про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права приватної власності на приміщення, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук