Справа № 169/61/21
Провадження № 2/169/250/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2021 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді Тітівалова Р.К.,
секретаря судового засідання Гаврилюк Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
27 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
У судове засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 101), 3 березня 2021 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 51).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 104), відзив на позов не подавала.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи в контексті частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України були належним чином повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 102 ,103), про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали.
Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві ОСОБА_5 підтверджується архівними копіями державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 16, 17) та витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки ( а.с. 18, 20), а житлового будинку (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) витягом з погосподарської книги № 1 по селу Миляновичі Луківської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с.12).
Право власності у встановленому законом порядку на зазначений житловий будинок не зареєстровано.
До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 64,9 кв. м, житловою площею 36,8 кв. м, сарай «Б-1», вбиральня «В», огорожа «№1» (а.с. 15).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України).
Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Встановлено, що сторонни є дітьми спадкодавця ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, укладення шлюбу та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 10, 11, 79, 80).
Позивач постійно проживала з матір`ю на день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останньої (а.с. 9, 69).
Відповідач ОСОБА_2 13 червня 2019 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 (а.с. 69 на звороті).
Відповідач ОСОБА_3 проживала із спадкодавцем на день її смерті та 19 червня 2019 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 (а.с. 66, 81).
Відповідач ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса не зверталася.
З матеріалів справи видно, що два заповіти спадкодавцем ОСОБА_5 складені на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_7 стосуються іншого нерухомого майна, яке не є предметом цього спору (а.с. 66 на звороті, 67 на звороті).
Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.
З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 , як дочки спадкодавця, є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які в контексті положень статей 1268, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_5 .
Відповідно до частини першої статті 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Частиною другою статті 1274 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Відповідно до зазначених положень матеріального права, виходячи із рівності часток спадкоємців за законом, та враховуючи, що в цій справі є чотири спадкоємці за законом першої черги, відповідач ОСОБА_4 не прийняла спадщину, відповідач ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1 , то останній належить 2/3 частки у спадковому майні.
Постановою приватного нотаріуса від 16 грудня 2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_5 (а.с. 14).
Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 9/2019 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с. 54-85).
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 та правових підстав для визнання за нею права власності на 2/3 частки спадкового нерухомого майна, яке не охоплено заповітами спадкодавця.
Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на вказане, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1765 грн 60 коп. по 588 грн 53 коп. з кожного.
На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1274 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 280, 282, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 (дві третіх) частки житлового будинку «А-1», загальною площею 64,9 кв. м, житловою площею 36,8 кв., з господарськими будівлями і спорудами: сарай «Б-1», вбиральня «В», огорожа «№1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 588 (п`ятсот вісімдесят вісім ) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 588 (п`ятсот вісімдесят вісім ) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 588 (п`ятсот вісімдесят вісім ) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: село Миляновичі, Ковельський район, Волинська область, РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .
Повне рішення складено 28 квітня 2021 року.