ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/28/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Коренюк А.М., розглянувши у заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 40-Є» про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 40-Є» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуг, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходилась вказана справа за позовом ОСББ «Драгоманова 40-Є» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуг.

Ршенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року, яке набуло чинності, позов ОСББ «Драгоманова 40-Є» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послугз урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості задоволено й стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Драгоманова 40-Є» 10 528 грн. 60 коп. - заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, 2 102 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 12 630 (дванадцять тисяч шістсот тридцять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Цим же рішенням суд, зважаючи на надані сторонами докази про понесені судові витрати, вирішив питання про розподіл судових витрат відповідно до положення ст. 141 ЦПК України.

Позивач на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України звернувся до суду із заявою про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом вказаної цивільної справи, мотивуючи тим, що ним понесені витрати на правову допомогу, яка надавалась адвокатськом Тунік А.В. в сумі 3 500 грн. 00 коп. Такі витрати підтверджує виписаним адвокатом рахунком від 25 лютого 2021 року про надання правової допомоги, за відсутності платіжної квитанції про сплату таких послуг (понесені витрати на правничу допомогу).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вирішуючи дану заяву, суддею встановлено, що рішення Дарницького районного суду міста Києва по справі за позовом ОСББ «Драгоманова 40-Є» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуг ухвалено 25 лютого 2021 року, яке набуло чиннності, мотиви такого рішення про розподіл судових витрат, й зважаючи на подану позивачем заяву, яку він зареєстрував у канцелярії суду за особистим зверненням лише 05 квітня 2021 року за вхідним № 22988, положення п.3 ч.8 ст. 141 ЦПК України така заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Так відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Європейський суд з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначив підхід вислітлений у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).

Хоча чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід враховувати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі вищевикладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК Українита, керуючись ст.ст. 141, 142, 353 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 40-Є» про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 40-Є» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуг, - залишити без розгляду.

Ухвала відповідно до ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: