МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________
Справа №521/3802/16-ц
Номер провадження №6 /521/195/21
УХВАЛА

31 березня 2021 року м.Одеса

Малиновськийрайонний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву головного державного виконавця другого Малиновського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ(м.Одеса) Скрябіної А.Я. про зміну способу виконання рішення по цивільній справі

позивачі : ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

відповідач : ОСОБА_4

предмет позову : визнання частково недійсним розпорядження про приватизацію, свідоцтва про право власності на житло, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

09.02.2021 року головний державний виконавець другого Малиновського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ(м.Одеса) Скрябіної А.Я. звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом.

В обґрунтування клопотання виконавець послалась не те, що постановою апеляційного суду Одеської області від 07.02.2018 року ОСОБА_4 зобов`язано знести дві позаквартирні перегородки, встановлені у позаквартирному коридорі (галереї) на другому поверсі у будинку АДРЕСА_1 .

22.03.2018 згідно постанови головного державного виконавця від 09.10.2020 року відкрито виконавче провадження.

Відповідач від виконання рішення ухиляється.

В межах виконавчого провадження постановою виконавця від 04.12.2020 року на боржника накладений штраф.

23.12.2020 року до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про авансування витрат на проведення виконавчих дій у ВП № 56023484 відповідно ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження.

Враховуючи викладене державний виконавець просив суд змінити спосіб виконання судового рішення шляхом знесення двох спірних позаквартирних перегородок, встановлених у позаквартирному коридорі (галереї) на другому поверсі у будинку АДРЕСА_1 за рахунок стягувача ОСОБА_2

Державний виконавець, сторони в судове засідання не з`явились, їхня неявка не є перешкодою для розгляду клопотання в порядку ст. 435 ЦПК України.

Стягувач ОСОБА_2 надала заяву, в якій проти задоволення клопотання виконавця заперечувала, стверджуючи, що зміна способу виконання рішення в даному випадку є зміною судового рішення по суті, що прямо заборонено процесуальним законом, державний виконавець передбачених законом заходів для виконання судового рішення фактично не вживає, спірні перегородки не потребують вжиття складних дій для їх демонтажу.

Боржник ОСОБА_4 скористався процесуальним правом надання заперечень проти заяви, стверджуючи, що знесення спірних перегородок призведе до неможливості нормальної експлуатації спірного приміщення, що підтверджується дослідження Будівельного експерта з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_5 від 05.03.2021 року № 35/21-ТЗ.

Дослідивши клопотання, думку учасників виконавчого провадження, суд вважає, що заява державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, постановою апеляційного суду Одеської області від 07.02.2018 року ОСОБА_4 зобов`язано знести дві позаквартирні перегородки, встановлені у позаквартирному коридорі (галереї) на другому поверсі у будинку АДРЕСА_1 .

Постанова суду набрало законної сили.

Малиновським районним судом м.Одеси 05.03.2018 року видано виконавчий лист.

Добровільно рішення суду боржником не виконано.

Постанова суду виконується в порядку Закону України «Про виконавче провадження» АСВП № 56023784, що перевірено судом за даними АСВП (постанова головного державного виконавця другого Малиновського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ(м.Одеса) Скрябіної А.Я. ВП № 56023784 від 22.03.2018 року).

Згідно актів головного державного виконавця другого Малиновського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) від 18.09.2020 року та 09.10.2020 року, 23.10.2020 року 04.12.2020 року вимоги виконавчого документу боржником не виконуються.

Постановою виконавця від 04.12.2020 року на боржника накладений штраф.

Факт ухилення боржника від виконання судового рішення підтверджується, окрім того, його запереченнями проти клопотання виконавця, поясненнями стягувача ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1. 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Не виконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Зазначене узгоджується із ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за якою за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

За частиною 3 вказаної норми процесуального закону підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі №6-1829цс15 спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст.16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб, тобто у виняткових випадках заміна одного заходу примусового виконання іншим, а також зміна черговості дій, направлених на виконання рішення суду.

При цьому, ухвалюючи рішення про зміну способу і порядку його виконання, суд не в праві змінювати сам зміст цього рішення або його суть.

В свою чергу порядком виконання рішення суду є визначена законодавством послідовності і зміст вчинення виконавчих дій, які визначені Законом України «Про виконавче провадження».

В даному випадку фактичною підставою для зміни способу виконання рішення є посилання державного виконавця на тривалість невиконання рішення суду у зв`язку з відсутністю добровільного виконання з боку боржника.

Одночасно із цим, Законом України «Про виконавче провадження» встановлений порядок примусового виконання рішення суду виконавчою службою, державним або приватним виконавцем.

Так статтею першою Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.3 ст. 18 Закону законодавець наділив виконавця широким колом повноважень для належного виконання свого обов`язку, а саме здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом Україні «Про виконавче провадження».

Таким чином факт добровільного не виконання рішення суду боржником сам по собі не може бути перешкодою у проведенні виконавчих дій.

Окрім того, того фінансування виконавчого провадження здійснюється, зокрема і за кошти авансового внеску стягувача, який після закінчення виконавчого провадження компенсуються за рахунок стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (ст. 42,45 Закону).

Так, наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим з урахуванням характеру спірних позаквартирних перегородок (можливість демонтажу) не доведена державним виконавцем при зверненні із клопотанням, а тривалість виконання рішення суду не охоплюється вимогами процесуального закону.

Проведення виконавчих дій за рахунок стягувача з урахуванням категоричних заперечення самої стягувача ОСОБА_2 не може вважатися зміною способу виконання судового рішення, визначеною ст. 435 ЦПК України.

Керуючись ст.435 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви головного державного виконавця другого Малиновського ВДВС у м.Одесі ПМУМЮ(м.Одеса) Скрябіної А.Я. про зміну способу виконання рішення - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст.ст. 352, 354 ЦПК України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В.Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 27.04.2021 року.31.03.21