Провадження № 2/760/3039/21
Справа № 462/4527/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Цигановій Ю.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Синеон», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арді - Захід», Львівської міської ради, Городоцької районної державної адміністрації, Кам`янка - Бузької раайонної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон - Південь», Херсонської міської ради про визнання недійсними актів приймання - передачі майнових внесків до статутних капіталів, визнання недійсними свідоцтв про право власності, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа підготовче засідання у якій призначено на 09 квітня 2021 року о 12 год. 00 хв.

29.03.2021 року відповідачем ОСОБА_2 було подано клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що 12 березня 2015 року позивачем ОСОБА_1 було подано позов до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року було відкрите провадження в справі 446/683/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідач стверджує, що у зв`язку із мирним поділом майна подружжя, 14 квітня 2015 року позивачем ОСОБА_1 в справі №446/683/15-ц було подано заяву про відмову від позову.

Крім того, 21 квітня 2015 року позивачем ОСОБА_1 в справі №446/683/15-ц було подано заяву про закриття провадження у цивільній справі 446/683/15-ц на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України.

Зазначає, що ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року у цивільній справі №446/683/15-ц прийнято відмову від заявлених позовних вимог і закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в зв`язку з відмовою позивача від позову.

З урахуванням викладеного вище, відповідач просить суд:

1. Постановити ухвалу про закриття провадження у даній справі;

2. Постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи

штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3. Вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Позивач та представник позивача у підготовче засідання не з`явилися, проте 05.04.2021 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, проте 09.04.2021 року ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Арді - Захід», Львівської міської ради, Городоцької районної державної адміністрації, Кам`янка - Бузької раайонної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон - Південь», Херсонської міської ради у підготовче засідання не з`явилися, про день та місце проведення підготовчого засідання повідомленні належним чином, про причини неявки суд до відома не поставили.

Суд вважає за можливе розглянути подане відповідачем ОСОБА_2 клопотання про закриття провадження у справі за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає його розгляду.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із наступними позовними вимогами:

1. щодо Відповідача 1 та Відповідача 2: визнати недійсним акт приймання-передачі, на підставі якого Відповідач 1 вніс до статутного капіталу Відповідача 2 в якості майнових внесків наступні об`єкти нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 21.6 м2; земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0016 площею 0,2089 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

2. щодо Відповідача 2 та Відповідача 4: визнати недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 27.01.2015 року Державним реєстратором 1;

3. щодо Відповідача 2 та Відповідача 6: визнати недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 , видане 23.01.2015 року Державним реєстратором 2;

4. щодо Відповідача 2 та Відповідача 4: визнати незаконним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 18893210 від 27.01.2015, прийняте Державним реєстратором 1;

5. щодо Відповідача 2 та Відповідача 6: визнати незаконним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18809532 від 23.01.2015, прийняте Державним реєстратором 2;

6. щодо Відповідача 2 та Відповідача 3: визнати недійсним акт приймання-передачі, серія та номер: №01-05/2017, виданий 12.05.2017, видавник: ТзОВ «Арді-Захід»; ТзОВ «Синеон», на підставі якого Відповідач 2 вніс до статутного капіталу Відповідача 3 в якості майнових внесків наступні об`єкти нерухомого майна:

- квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 21,6 м2;

- земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0016 площею 0,2089 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

7. щодо Відповідача 3 та Відповідача 5: визнати незаконним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35301400 від 22.05.2017, прийняте Державним реєстратором 4;

8. щодо Відповідача 3 та Відповідача 5: визнати незаконним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35302159 від 22.05.2017, прийняте Державним реєстратором 4;

9. щодо Відповідача 1 та Відповідача 7: визнати недійсним акт приймання-передачі, на підставі якого Відповідач 1 вніс до статутного капіталу Відповідача 7 в якості майнового внеску квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 32,8 м2;

10. щодо Відповідача 7 та Відповідача 8: визнати недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_3 , видане 13.10.2015 року Державним реєстратором 3;

11. щодо Відповідача 7 та Відповідача 8: визнати незаконним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 25260979 від 13.10.2015, прийняте Державним реєстратором 3;

12. щодо Відповідача 1: поділити нерухоме майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача - 1 наступним чином:

-виділити в одноособову приватну власність відповідача ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 32,8 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12;

-виділити в одноособову приватну власність позивача ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 21,6 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0016 площею 0,2089 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1.

Як на підставу звернення до суду із вказаним позовом позивач зазначила, що відчуження вказаного вище нерухомого майна, яке є спільною сумісної власністю позивача та відповідача, відбулося без відома позивача та без надання неї письмової згоди на таке відчуження.

Таким чином, позивач просить суд визнати недійсними акти прийому-передачі вказаного нерухомого майна, визнати недійсними свідоцтва про власності на вказане нерухоме майно, визнати незаконними та скасувати рішення про державну реєстрацію вказаного нерухомого майна, а також здійснити поділ вказаного нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

В той же час з матеріалів справи встановлено, що позивач вже зверталася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, що підтверджується копією позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яку було подано до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області та у якій позивач просила суд:

-Виділити у власність ОСОБА_1 земельну ділянку АДРЕСА_4 та житловий будинок, який розташований на цій земельній ділянці; квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 21,6 м2; транспортний засіб марки Шкода Октавіа, 2011 року випуску, д.р.н. НОМЕР_4 ;

-Виділити у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 26,0 м2, квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 32,8 м2; земельну ділянку у с. Ременів Кам`янка-Бузького району Львівської обл., площею 0,2 га.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21.04.2015 року було прийнято відмову від заявлених вимог позивача ОСОБА_1 , а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя , закрито.

Дана ухвала набрала законної сили 28.04.2020 року, що підтверджується відповідною відміткою на копії ухвали.

Таким чином вбачається, що позивачем ОСОБА_1 повторно пред`явлено до відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги, що були предметом розгляду у справі № 446/683/15-ц та у якій постановлено ухвалу про закриття провадження, яка набрала законної сили, тобтоміж тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.з тих самим пох підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підста.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Відповідача 1 про поділ нерухомого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: виділити в одноособову приватну власність відповідача ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 32,8 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12; виділити в одноособову приватну власність позивача ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 21,6 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0016 площею 0,2089 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, оскільки дані позовні вимоги уже були предметом розгляду у справі № 446/683/15-ц.

Разом з цим, ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, є: верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «право на суд» та право на доступ до суду не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (п. 59 рішення «Жоффр де ла Прадель проти Франції», п. 28 рішення «Станєв проти Болгарії та ін.»). Тобто, реалізація права на суд однією із сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем надано підтвердження того, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів), з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом із тим, як встановлено судом вище, позивач уже зверталася до суду із позовом до відповідача-1 про поділ майна подружжя (справа № 446/683/15-ц) за наслідками розгляду якого було постановлено ухвалу про закриття провадження, яка набрала законної сили, а тому у діях позивача вбачається зловживання процесуальними правами щодо повторного звернення із позовом до того ж відповідача (відповідачів), з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1, п. 1,2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Статтею 144 ЦПК України передбачено такі види заходів процесуального примусу:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) привід;

5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 допустила зловживання процесуальними правами, оскільки свідомо подала до суду позов, з питань, які вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, тому відносно неї має бути застосовано захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 681,00 грн.

Щодо вимог відповідача ОСОБА_2 про повернення судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом із тим, позивач ОСОБА_1 із даним клопотанням до суду не зверталася, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання у цій частині.

З огляду на викладене подане клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 2, 12, 13, 82, 144, 148, п. 3 ч. 1 ст. 255, 257, 258-260, 352-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, накладення штрафу за зловживання процесуальними правами та повернення судового збору - задовольнити частково.

Провадження у цивільній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя а саме: виділити в одноособову приватну власність відповідача ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 32,8 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12; виділити в одноособову приватну власність позивача ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 21,6 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0016 площею 0,2089 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, закрити.

Вимоги в частині заявлених вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Синеон», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арді - Захід», Львівської міської ради, Городоцької районної державної адміністрації, Кам`янка - Бузької раайонної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон - Південь», Херсонської міської ради про визнання недійсними актів приймання - передачі майнових внесків до статутних капіталів, визнання недійсними свідоцтв про право власності, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-продовжити розглядом по суті.

Визнати дії ОСОБА_1 щодо повторного звернення до ОСОБА_2 із вимогами щодо поділу нерухомого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - зловживанням процесуальними правами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_6 ) у дохід державного бюджету штраф у сумі 681,00 грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України

01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, код ЄДР 26255795;

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5

АДРЕСА_6 .

Ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

В іншій частині поданого клопотання відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.М. Букіна