Ухвала

26 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 213/718/20

провадження № 61-4077ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення одноразової допомоги та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат»), в якому просив стягнути з відповідача одноразову допомогу при виході на пенсію у розмірі 11 494,32 грн та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 488 802,60 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 невиплачену одноразову допомогу при звільненні у розмірі 11 494,32 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 22 988,64 грн. У задоволенні іншої частини позову.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2020 року в частині розміру середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, стягнутого з ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 , змінено, збільшивши цей розмір з 22 988,64 грн до 200 000 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

10 березня 2021 року ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

На виконання ухвали у встановлений строк заявник сплатив судовий збір.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:

неврахування висновків, викладених у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц; Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 152/1957/15-ц, від 16 листопада 2020 року у справі № 264/4076/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 607/12175/16-ц.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» подана на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Водночас заслуговують на увагу доводи заявника про те, що справа має виняткове значення для ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій перебувають 9 аналогічних справ про стягнення вихідної (одноразової) допомоги при звільнені у загальному розмірі 88 472,90 грн та стягнення середнього заробітку при звільненні у загальному розмірі 3 827 585,32 грн.

На переконання заявника рішення у такій справі матиме особливе значення, оскільки стягнення значних сум середнього заробітку у великій кількості справ виявиться обтяжливим чи непосильним для підприємства.

Отже, відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судове рішення у цій справі підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Витребувати з Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 213/718/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення одноразової допомоги та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

С. О. Погрібний