Справа № 450/3067/17 Провадження № 4-с/450/10/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Нестерак Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

15 березня 2021 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Самарський ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро)) Шевченко В.Р. від 16 лютого 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 61263094.

Мотивував скаргу тим, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 206/5037/17 від 19 квітня 2018 року з ТзОВ «Лайф Хаус Білдінг» на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти у розмірі 80142 грн. та 15000 грн. витрат за проведення експертного дослідження. Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення, був переданий на виконання до Самарського ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро), у якому відкрито виконавче провадження № 61263094. 16 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Шевченко В.Р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна у боржника. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена без здійснення всіх можливих виконавчих дій. Зазначив, що державний виконавець не звертався до суду для обмеження керівника боржника у виїзді за кордон до сплати заборгованості за рішенням суду, що передбачено п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на вказане, просив скаргу задовольнити. Крім того, просив поновити строк для подання скарги, що обґрунтовано отриманням оскаржуваної постанови 23 лютого 2021 року, а також неспроможністю ОСОБА_1 вчасно звернутися за правовою допомогою у зв`язку з його віком та наявністю в Україні карантинних обмежень.

Щодо заявленого клопотання про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою слід зазначити, що за п. «А» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з конверту, у якому відправником зазначено Самарський ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро), а отримувачем - скаржника, супровідним листом № 1012 від 16 лютого 2021 року, а також з відстеження поштового відправлення № 960, скаржником отримано копію оскаржуваної постанови 23 лютого 2021 року.

При цьому, скаржник звернувся до суду зі скаргою 10 березня 2021 року, направивши її до суду поштою.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на що його вік станом на день отримання оскаржуваної постанови становив 70 років.

Загальновідомою є інформація, що люди похилого віку у зв`язку з епідемією коронавірусної хвороби COVID-19 перебувають у зоні ризику, їм рекомендовано не залишати своїх помешкань без нагальної на це потреби.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку для звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця є поважними, оскільки об`єктивно унеможливлювали звернення скаржника до суду у строк, передбачений законом, а тому такий слід поновити.

Заявник та його представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, однак останній 22 квітня 2021 року подав до суду заяву, у якій скаргу підтримав, просив її задовольнити та розглядати за їхньої відсутності.

Заінтересована особа старший державний виконавець Самарського ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Шевченко В.Р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 27 серпня 2018 року Пустомитівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 450/3067/17 про стягнення з ТзОВ «Лайф Хаус Білдінг» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 80142 грн. та 15000 грн. витрат за проведення експертного дослідження.

Постановою старшого державного виконавця Самарського ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Шевченко В.Р. від 16 лютого 2021 року у виконавчому проваджені № 61263094 вищезгаданий виконавчий лист повернутий ОСОБА_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення та безрезультативністю заходів щодо розшуку такого майна, здійснених виконавцем.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Скаржник вважає, що державним виконавцем не були здійснені всі можливі виконавчі дії для виконання рішення суду, а саме не скеровувалося звернення до суду для обмеження керівника боржника у виїзді за кордон до сплати заборгованості за рішенням суду.

З цього приводу слід зазначити, що за п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З вказаної правової норми вбачається, що вказаний обмежувальний захід може бути вчинений лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

При цьому, як попередньо встановлено судом, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, що в свою чергу унеможливлює ухилення від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Скаржником не подано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що боржник ухилявся від виконання зобов`язань за рішенням суду.

З огляду на вказані обставини, підстави для застосування до боржника державним виконавцем заходів, передбачених п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні, а тому аргументи, якими скаржник мотивував свої вимоги, є безпідставними.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги

Крім цього, згідно з ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що мотиви, якими скаржник обґрунтовував свої вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскаржувана постанова старшого державного виконавця Самарського ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Шевченко В.Р. від 16 лютого 2021 року у виконавчому провадженні № 61263094 про повернення виконавчого документи стягувачу винесена в межах повноважень виконавця, відповідно до вимог законодавства, є правомірною, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 447, 449, 451 ЦПК України, ст.ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку для подання скарги на рішення державного виконавця - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк для подання скарги на рішення державного виконавця.

У задоволенні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Самарського ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Шевченко Вячеслава Руслановича від 16 лютого 2021 року у виконавчому провадженні № 61263094 про повернення виконавчого документи стягувачу - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя Мусієвський В.Є.