рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/6868/20

Номер провадження 2/495/1254/2021

14 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

за участі секретаря судових засідань Рачицької І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0363 га. із кадастровим номером :02:018:0002.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . До першої черги спадкоємців після смерті ОСОБА_3 відноситься його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 . Позивачка із Відповідачкою домовились про укладення договору про поділ спадкового майна. За домовленістю між ними, земельна ділянка площею 0,0363 за адресою: АДРЕСА_1 переходить у власність Позивачки. Крім земельної ділянки, у власність Позивачки перейшов ще садовий будинок за АДРЕСА_2 , а Відповідачка набула право власності на транспортний засіб. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В. з приводу посвідчення договору про поділ спадкового майна та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0363 га., яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, СТ «Старостинець ». Листом від 03.11.2020 за № 98/02.14 нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у цьому у зв`язку із тим, ОСОБА_3 за життя не звернувся до державного реєстратора земельних ділянок з приводу реєстрації за ним права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:018:0002. За життя спадкодавця, земельна ділянка була об`єднана та присвоєно їй кадастровий номер :02:018:0002, проте до ДЗК про земельну ділянку було не вірно внесено інформацію щодо адреси земельної ділянки. У ДЗК про земельну ділянку адреса земельної ділянки вказана: АДРЕСА_1 , замість правильної - АДРЕСА_2 .

У зв`язку із обставинами, які викладені вище, ОСОБА_1 не може іншим шляхом, ніж через суд, вступити у спадок, який залишився після смерті ОСОБА_3 ,у зв`язку з чим вона була змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.11.2020 року відкрито провадження у цивільній справі у загальному порядку з призначенням судового засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.02.2021 року розгляд справи відкладено на 10.03.2021 року у зв`язку із задоволенням клопотання позивачки про витребування доказів: у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір Ірини Валентинівни (67772, Одеської області, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Приморська, 20) належним чином завірені копії спадкової справи № 66410721 (номер у нотаріуса 20/2020), яка була відкрита за фактом смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгороді-Дністровському ГУ Держгеокадастру в Одеській області (67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 3-а) інформацію відносно об`єднання земельної ділянки АДРЕСА_2 площею 0,0182 га та АДРЕСА_1 площею 0,0181 га в СТ «Старостинень» у Сонячному курортному районі смт Затока в одну ділянку та привласнено номер АДРЕСА_2 загальною площею 0,0363 га.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 14.04.2021 року.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позов підтримує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позов визнає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 14.03.2020 року, актовий запис за № 295.

За життя, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу набули права власності у рівних частках на земельну ділянку площею 0,0365 га., що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 470790 виданого Затоківською селищною радою 22.05.2001 року, за адресою: АДРЕСА_3 , для ведення садівництва. Договір купівлі-продажу був посвідчений 26.05.2001 року приватним нотаріусом Білгород - Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2552.

У зв`язку із укладанням договору купівлі-продажу ОСОБА_3 отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 494005 на земельну ділянку площею 0,0181 га. за адресою: АДРЕСА_1 , для ведення садівництва.

Земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 - було присвоєно кадастровий номер :02:018:0001.

Також, за життя ОСОБА_3 уклав із ОСОБА_4 договір дарування земельної ділянки площею 0,0182 га., що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 494002 виданого Затоківською селищною радою 10.06.2003 року, за адресою: АДРЕСА_2 , для ведення садівництва. Договір дарування був посвідчений 26.11.2003 року приватним нотаріусом Білгород - Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 5579. Земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_2 - було присвоєно кадастровий номер :02:018:0001.

В результаті укладення договору дарування від 26.11.2003 року, ОСОБА_3 об`єднав земельні ділянки під АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у одну. З цього приводу звернувся до Затоківської селищної ради з листом. За результатами розгляду Затоківською селищною радою було прийнято рішення від 29.12.2003 за № 841: припинити право власності гр. ОСОБА_4 на земельну ділянку АДРЕСА_2 площею 0,018 га., розташована у СТ «Старостинець» у Сонячному курортному районі смт Затока; зареєструвати за гр. ОСОБА_3 права приватної власності на земельну ділянку АДРЕСА_2, придбану на підставі договору дарування земельної ділянки ВАР № 026799 від 26.11.2003, посвідчений приватним нотаріусом Б - Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 5579; об`єднати земельні ділянки АДРЕСА_2 площею 0,0182 га. та АДРЕСА_1 площею 0,0181 га. га. в СТ «Старостинець» у Сонячному курортному районі смт Затока в одну ділянку та привласнити їй номер АДРЕСА_2 загальною площею 0,0363 га.;внести зміни в Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1№ 494004, зареєстрований в Затоківській селищній раді за № 57 від 10.06.2002 виданий на ім`я померлого.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ - 020 від 02.11.2020, земельній ділянці площею 0,0363 га. було присвоєно кадастровий номер :02:018:0002 та надано адресу - АДРЕСА_1, замість АДРЕСА_2 відповідно до рішення Затоківської селищної ради від 29.12.2003 за № 841. На даний момент садовий будинок, який розташований на земельній ділянці має адресу: АДРЕСА_2, а земельна ділянка: АДРЕСА_1 .

До першої черги спадкоємців після смерті ОСОБА_3 відноситься його дружина ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , та дочка ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 . Позивачка із Відповідачкою домовились про укладення договору про поділ спадкового майна. За домовленістю між ними, земельна ділянка площею 0,0363 за адресою: АДРЕСА_1 переходить у власність Позивачки. Крім земельної ділянки, у власність Позивачки перейшов ще садовий будинок за АДРЕСА_2 , а Відповідачка набула право власності на транспортний засіб.

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В. з приводу посвідчення договору про поділ спадкового майна та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0363 га., яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, СТ «Старостинець ».

Листом від 03.11.2020 за № 98/02.14 нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у цьому у зв`язку із тим, що спадкодавець не зареєстрував право власності на частку земельної ділянки з правовстановлюючими документами та відомостями Державного земельного кадастру та встановлено невідповідність адреси зазначеної земельної ділянки з правовстановлюючими документами та відомостями Державного земельного кадастру.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Заповітом у відповідності до ст. 1233 ЦК України є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220, 1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно ст.ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч. 1 ст. 1296 Глави 89 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. В ч. 1 ст. 1298 ЦК України зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності в Україні повинно спиратися на певний правовстановлюючий документ, для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 50 Закону України «Про нотаріат», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, суд вбачає, що позивачка як спадкоємець першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , прийняла спадщину, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса. Проте, оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 0,0363 га. із кадастровим номером :02:018:0002 не змогла у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 за життя не звернувся до державного реєстратора земельних ділянок з приводу реєстрації за ним права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:018:0002. За життя спадкодавця, земельна ділянка була об`єднана та присвоєно їй кадастровий номер :02:018:0002, проте до ДЗК про земельну ділянку було не вірно внесено інформацію щодо адреси земельної ділянки. У ДЗК про земельну ділянку адреса земельної ділянки вказана: АДРЕСА_1 , замість правильної - АДРЕСА_2 .

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачка має право на звернення до суду з позовом, оскільки її право не визнається, що підтверджується відмовою нотаріуса.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Верховний Суд у постанові від 09 квітня 2020 року по справі № 2-887/11 врахував, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги, спору щодо спадкового майна немає, але в позасудовому порядку позивачка оформити земельну ділянку кадастровий номер :02:018:0002 не може у зв`язку з тим, що за життя спадкодавець не звернувся до державного реєстратора земельних ділянок з приводу реєстрації за ним права власності на вказану земельну ділянку та до ДЗК було не вірно внесено інформацію щодо адреси земельної ділянки, а тому позивачка має право на судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 15-16, 317, 319,321,328,392, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст.4,10,12,141,258,259,263,264,265,268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 ), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0363 га. із кадастровим номером :02:018:0002.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Боярський