Номер провадження: 22-ц/813/418/21
Номер справи місцевого суду: 501/1044/15-ц
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю..,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічними позовами акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», представника Коритного В.С.,

представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

від відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - не з`явились,

переглянувши справу №501/1044/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про визнання недійсним кредитного договору, зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про визнання недійсним договору поруки за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 березня 2019 року у складі судді Смирнова В.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «АБ «Експрес-Банк», звернувшись 20 лютого 2015 року (зареєстровано в суді 4 березня 2015 року) до суду з вищеназваним позовом, після уточнення позовних вимог, остаточно просив з підстав невиконання кредитних зобов`язань стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 за укладеним між АТ «АБ «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 . Кредитним договором №96652/16/к від 20 травня 2008 року, забезпеченим укладеним між АТ «АБ «Експрес-Банк» та ОСОБА_3 . Договором поруки №96652/16/пр1 від 20 травня 2008 року, заборгованість станом на 18 жовтня 2016 року в загальній сумі 61786,80 доларів США (т.1 а.с.3-7, т.2 а.с.46-47).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2015 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.1).

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, зазначивши, що кредитний договір уклала 20 травня 2008 року, в період виконання кредитних зобов`язань курс іноземної валюти значно зріс, що призвело до її фінансової неспроможності погашати заборгованість. Таке положення на ринку валют є нічим іншим як форс-мажорною обставиною, яка має звільняти від відповідальності за невиконання обов`язків; позивач не надав доказів законності надання кредиту в іноземній валюті. (т.1 а.с.82-84, 106-111).

22 лютого 2017 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним Кредитного договору 96652/16/К від 20 травня 2008 року (т.2 .с.80-84, 114-119).

22 лютого 2017 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним Договору поруки №96652/16/пр1 від 20 травня 2008 року (т.2 а.с.86-90, 124-128).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, зустрічні позови прийнято до спільного провадження з первісним позовом (т.2 а.с.142-144).

Позивач ПАТ «АБ «Експрес-Банк» вимоги зустрічних позовів не визнав (т.2 а.с.130-133, 134-138).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10 січня 2018 року замінено позивача ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» правонаступником ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (реорганізація ПАТ АБ «Експрес-Банк» шляхом приєднання до ПАТ АКБ «Індустріалбанк») (т.2 а.с.196).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 березня 2019 року (описку виправлено ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 8 квітня 2019 року):

позов ПАТ АКБ «Індустріалбанк» задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за кредитним договором заборгованість станом на 18 жовтня 2016 року в загальній сумі 45601,11 доларів США, із зазначенням, що сума має бути конвертована в національну валюту гривню за курсом на день здійснення платежу; в іншій частині вимог про стягнення заборгованості відмовлено;

стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» судові витрати в сумі 3654,00 грн. на сплату судового збору, в сумі 150 грн. на сплату витрат на оголошення в пресі;

в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» про визнання недійсним кредитного договору відмовлено;

в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» про визнання недійсним договору поруки відмовлено (т.3 а.с.21-25).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» на рішення суду.

В апеляційній скарзі ПАТ АКБ «Індустріалбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні пені за прострочення сплати кредиту в сумі 6838,88 доларів США, пені за прострочення сплати процентів в сумі 3346,84 доларів США, штрафу за порушення умов кредитного договору в сумі 8000,00 доларів США та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог про стягнення пені та штрафу в повному обсязі (т.3 а.с.38-40).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення в оскаржуваній частині з підстав неправильного застосування норм матеріального права полягає в наступному. При укладенні кредитного договору сторони були проінформовані про всі істотні умови договору, права та обов`язки сторін, наслідки невиконання договору. Твердження суду про застосування до правовідносин, які виникли, Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковим, Кредитний договір №96652/16/К від 20 травня 2008 року не можна вважати споживчим кредитом у розумінні вказаного Закону. Судом неправильно про тлумачено норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання від 22 листопада 1996 року №543/96-ВР. Вказаний закон було піддано конституційно-правовому аналізу в частині правовідносин зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками (іншими фінансовими установами) у правовідносинах споживчого кредитування, відповідно до якого сфера дії Закону стосовно відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не поширюється на фізичних осіб (Рішенням Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013). Згідно пункту 3.1 Кредитного договору №96652/6/К від 20 травня 2008 року сторони погодили правові наслідки порушення зобов`язання, що відповідає вимогам статті 611 ЦК України. Безпідставним є висновок суду про наявність підстав для застосування частини 3 статті 551 ЦК України, оскільки загальний розмір неустойки становить 18185,69 доларів США, а сума збитків за неналежне виконання умов кредитного договору складає 43601,11 доларів США, зменшуючи розмір неустойки до 2000,00 доларів США, тобто майже на 89%, суд не навів достатніх мотивованих підстав. Позивач відкидає твердження суду щодо зволікання зі зверненням до суду, що вплинуло на розмір заборгованості, оскільки позов до суду було подано 25 лютого 2015 року, при тому, що строк дії кредитного договору закінчувався 20 травня 2016 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог ПАТ АКБ «Індустріалбанк» про стягнення заборгованості та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вимог первісного позову про стягнення заборгованості (т.3 а.с.52-55).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Банк не проінформував її у письмовій формі під час процесу укладення кредитного договору про можливі ризики можливої зміни валютного курсу. Не надання інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту є порушенням Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач скористався тим, що відповідачу об`єктивно бракувало знань, необхідних для правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а позивач у порушення вимог вказаного Закону не надав відповідачу відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. На моменту укладення спірного кредитного договору у банку була відсутня індивідуальна ліцензія НБУ на використання іноземної валюти при здійсненні платежів за кредитним договором. Кредитор пропустив законодавчо визначений строк для пред`явлення позову до поручителя. Позивачем не сплачено зубовий збір за збільшення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги банку обґрунтовує тими ж доводами, що й зустрічні вимоги, заперечення на позов та власну апеляційну скаргу (т.3 а.с.75-78).

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ АКБ «Індустріалбанк» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тими ж доводами, що й позов, заперечення на зустрічні вимоги, власну апеляційну скаргу (т.3 а.с.95-96).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ПАТ «АКБ «Індустріалбанк», про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , зміну рішення суду в частині позовних вимог ПАТ «АКБ «Індустріалбанк» про стягнення заборгованості та в частині розподілу судових витрат з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між акціонерним банком «Експрес-Банк» в особі Одеської філії Акціонерного банку «Експрес-Банк» () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) укладено Кредитний договір №96652/16/К від 20 травня 2008 року (Договір про внесення змін та доповнень №5 від 20 травня 2014 року), за яким з урахуванням внесених змін та доповнень надано в кредит 80000,00 доларів США під 13,4% річних на строк до 20 травня 2016 року (т.1 а.с.8-11,12).

Між акціонерним банком «Експрес-Банк» в особі Одеської філії Акціонерного банку «Експрес-Банк» () та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №96652/16/К від 20 травня 2008 року укладено Договір поруки №96652/16/пр1 від 20 травня 2008 року (Договір про внесення змін та доповнень №4 від 20 травня 2014 року) (т.1 а.с.14-15, 16).

Згідно розрахунку за Кредитним договором №96652/16/пр1 від 20 травня 2008 року заборгованість станом на 27 січня 2015 року визначена рівною:

за кредитом в сумі 26355,77 доларів США (еквівалент 419045,96 грн).,

за процентами в сумі 3174,20 доларів США (еквівалент 85221,81 грн.),

пеня за простроченим кредитом в сумі 472,85 доларів США (еквівалент 7518,12 грн.);

пеня за простроченими відсотками в сумі 244,11 доларів США (еквівалент 3881,25 грн.);

інфляційні нарахування за простроченим кредитом в сумі 564,15 доларів США (еквівалент 8969,60 грн.);

інфляційні нарахування за простроченими відсотками в сумі 316,37 доларів США (еквівалент 5030,08 грн.);

штраф за порушення умов кредитного договору в сумі 8000,00 доларів США (еквівалент 127196,73 грн.),

а всього заборгованість в загальній сумі 44487,44 доларів США (еквівалент 707332,03 грн. (т.1 а.с.17-18, 19-20, 21).

Згідно розрахунку за Кредитним договором №96652/16/пр1 від 20 травня 2008 року заборгованість станом на 18 жовтня 2016 року визначена рівною:

за кредитом в сумі 31715,77 доларів США (еквівалент 817733,76 грн).,

за процентами в сумі 11885,34 доларів США (еквівалент 306441,99 грн.),

пеня за простроченим кредитом в сумі 6838,88 доларів США (еквівалент 176328,15 грн.);

пеня за простроченими відсотками в сумі 3346,81 доларів США (еквівалент 86291,44 грн.);

штраф за порушення умов кредитного договору в сумі 8000,00 доларів США (еквівалент 206265,53 грн.),

а всього заборгованість в загальній сумі 61786,80 доларів США (еквівалент 1593060,87 грн. (т.2 а.с.49, 50-51).

25 червня 2014 року, 21 листопада 2014 року АБ «Експрес-Банк» надіслано ОСОБА_3 повідомлення про необхідність виконання зобов`язань за договором поруки; кореспонденція, що містила повідомлення, повернулась 4 липня 2014 року, 26 листопада 2014 року без вручення з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає» (т.1 а.с.22, 24).

18 вересня 2014 року, 22 жовтня 2014 року АБ «Експрес-Банк» надіслано ОСОБА_1 повідомлення про наявність несплачених чергових платежів за кредитом, необхідність повернення заборгованості за кредитним договором; повідомлення отримано ОСОБА_1 1 жовтня 2014 року, 4 листопада 2014 року (т.1 а.с.23, 25).

Позов про стягнення кредитної заборгованості подано надісланням поштою 20 лютого 2015 року, зареєстровано в суді 4 березня 2015 року.

19 серпня 2017 року на виконання вимог Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» від 23 березня 2017 року №1985-УП Національним банком України надано дозвіл на реорганізацію АБ «Експрес-Банк» шляхом приєднання до АКБ «Індустріалбанк». За положеннями даного Закону правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

4 грудня 2017 року рішенням загальних зборів учасників АБ «Експрес-Банк» та АКБ «Індустріалбанк» було затверджено відповідний передавальний акт, з огляду на що у зв`язку із реорганізацією Банку-правонаступнику передані всі права та обов`язки АБ «Експрес-Банк» (т.2 а.с.190-194).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ч.1 ст.526 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою (ч.1 ст.546 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст.554 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України).

На підставі укладеного між АБ «Експрес-Банк» в особі філії та ОСОБА_1 . Кредитного договору №96652/16/К від 20 травня 2008 року, у ОСОБА_1 виникли кредитні зобов`язання, забезпечені порукою ОСОБА_3 , неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором мало наслідком виникнення заборгованості та реалізацію банком права вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишалася, належних до сплати процентів тощо.

ОСОБА_1 не надано доказів належного виконання умов укладеного нею Кредитного договору №96652/16/К від 20 травня 2008 року (зі змінами та доповненнями), розрахована Банком станом на 18 жовтня 2016 року заборгованість за кредитом в сумі 31715,77 доларів США, за процентами в сумі 11885,34 доларів США не спростована.

За умовами Кредитного договору №96652/16/К від 20 травня 2008 року кредит надано в іноземній валюті, з огляду на що поверненню підлягає сума кредиту та процентів у валюті кредиту, тому з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитними коштами у валюті кредиту (доларах США).

Невиконання (неналежне виконання) позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором №96652/16/К від 20 травня 2008 року (зі змінами та доповненнями) має наслідком передбачену пунктом 6 Договору відповідальність у вигляді пені за прострочення визначених договором строку (терміну) повернення кредиту та сплати процентів (п.п.6.2, 6.3).

До заяви від 25 жовтня 2016 року про уточнення позовних вимог додано розрахунок заборгованості станом на 18 жовтня 2016 року, згідно якого пеня за простроченим кредитом нарахована за період з 18 жовтня 2015 року по 17 жовтня 2016 року, пеня за простроченими процентами нарахована за період з 18 жовтня 2015 року по 17 жовтня 2016 року.

За умовами Кредитного договору №96652/16/К від 20 травня 2008 року з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін та доповнень №5 від 20 травня 2014 року, кредит є таким, що наданий строком на 96 місяців з 20 травня 2008 року по 20 травня 2016 року.

Нарахування з посиланням на п.п.6.2, 6.3 Договору пені за простроченим кредитом, пені за простроченими процентами поза межами встановленого кредитним договором строку остаточного повернення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитними коштами, а саме поза межами 20 травня 2016 року, є не правильним. Тому, до стягнення підлягає пеня за простроченим кредитом та простроченими процентами за період з 18 жовтня 2015 року по 20 травня 2016 року. Що ж до періоду поза межами 20 травня 2016 року, то відповідальність за невиконання грошового зобов`язання наступає на підставі статті 625 ЦК України, вимоги про таку відповідальність у дані справі не заявлено.

Отже, з позичальника та поручителя, виходячи з наданого позивачем до уточнених вимог розрахунку кредитної заборгованості станом на 18 жовтня 2016 року, підлягає стягненню солідарно пеня за прострочення сплати кредиту за період з 18 жовтня 2015 року по 20 травня 2016 року в сумі 66671,46 грн., пеня за прострочення сплати процентів за період з 18 жовтня 2015 року по 20 травня 2016 року в сумі 48273,61 грн., при цьому пеня підлягає стягненню в національній валюті гривні, оскільки принцип її нарахування за умовами кредитного договору пов`язується з обліковою ставкою Національного банку України.

Доводи апеляційної скарги банку в частині безпідставності застосування судом першої інстанції положень частини 3 статті 551 ЦК України приймаються, оскільки відсутні умови, які б в сукупності надавали підстави для зменшення судом розміру неустойки, так як в даному випадку розмір неустойки не перевищує розмір збитків.

Рішенням Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року в справі №1-12/2013 про офіційне тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22 листопада 1996 року №543/96-ВР з наступними змінами, було піддано конституційно-правовому аналізу правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками, іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування.

У розумінні даного тлумачення обмеження пені у грошових зобов`язаннях подвійною ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності. Тому, слід виходити з того, що сфера дії цього Закону стосовно відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не поширюється на фізичних осіб. Доводи апеляційної скарги банку в цій частині приймаються.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду в частині задоволення вимог первісного позову банку про стягнення заборгованості ґрунтуються на укладенні кредитного договору з порушенням норм Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, щодо умов кредитування, сукупної вартості кредиту, валюти кредиту, кредитних ризиків тощо. Дані доводи приймаються, так як наразі кредитний договір недійсним не визнаний.

За умовами пункту 7.8 укладеного та підписаного сторонами Кредитного договору №96652/16/К від 20 травня 2008 року у випадку, якщо зобов`язання позичальника обліковуються в іноземній валюті, при зміні офіційного курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, який встановлюється Національним банком України, всі валютні ризики несе позичальник; з підписанням Договору позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна офіційного курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до погіршення фінансового стану позичальника.

Кредитний договір є дійсним, позичальник ОСОБА_1 підписала Договір, Банк на виконання вимог постанови Національного банку України №168 від 10 травня 2007 року проінформував позичальника про умови кредитування, попередив про валютні ризики у зв`язку з отриманням кредиту в іноземній валюті тощо.

Кредитний договір №96652/16/К укладений 20 травня 2008 року, з огляду на що, до спірних правовідносин слід застосовувати редакцію частини 1 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», що була чинною на дату укладення договору, тобто редакцію Закону від 13 січня 2006 року, в якій заборона на надання кредитів в іноземній валюті відсутня.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо ліцензування діяльності Банку не приймаються.

Статтями 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93 визначено правомочність банків на підставі відповідних ліцензій здійснювати операції з розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик в іноземній валюті (кредитні операції), які включають в себе як власне надання кредитів, так і отримання процентів та інших платежів за кредитом в іноземній валюті, а також залучення депозитів в іноземній валюті з виплатою процентів в іноземній валюті.

Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Перелік валютних операцій, для здійснення яких необхідна індивідуальна ліцензія НБУ, наданий у частині 4 статті 5 Декрету. Відповідно до пункту «в» частини 4 статті 5 Декрету індивідуальні ліцензії видаються на операції надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межи.

Законодавством, що діяло на час укладення кредитного договору, не було встановлено терміни і суми кредитів в іноземній валюті як критерій їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування. За відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операції, отриманої в встановленому порядку. У АТ «Експрес-Банк» генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій від 17 жовтня 2011 року №89 була наявна.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсними кредитного договору та договору поруки не оскаржено, з огляду на що в силу положень статті 367 ЦПК України рішення суду в цій частині при даному апеляційному перегляді справи не перевіряється.

В порядку статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви, за подання апеляційної скарги, на сплату витрат на оголошення в пресі підлягають покладенню на відповідачів в сумі по 4642,50 грн. на кожного.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 березня 2019 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та в частині розподілу судових витрат змінити.

Позов публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» () як правонаступника публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» () за Кредитним договором №96652/16/К від 20 травня 2008 року заборгованість станом на 18 жовтня 2016 року:

за кредитом в сумі 31715,77 доларів США,

за процентами в сумі 11885,34 доларів США,

пеню за прострочення сплати кредиту за період з 18 жовтня 2015 року по 20 травня 2016 року в сумі 66671 грн. 46 коп.,

пеню за прострочення сплати процентів за період з 18 жовтня 2015 року по 20 травня 2016 року в сумі 48273 грн. 61 коп.,

а всього заборгованість в загальній сумі 43601 доларів 11 центів США та 114945 грн. 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» () як правонаступника публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» () витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1827 грн. 00 коп., витрати на оголошення в пресі в сумі 75 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2740 грн. 50 коп., а всього витрати в загальній сумі 4642 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» () як правонаступника публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» () витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1827 грн. 00 коп., витрати на оголошення в пресі в сумі 75 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2740 грн. 50 коп., а всього витрати в загальній сумі 4642 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова