Ухвала

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 723/5281/19

провадження № 61-6898ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Зайцева А. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сарафінчан Ілони Филимонівни на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Михальчанська сільська рада про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення шляхом знесення самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Михальчанська сільська рада про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :03:003:0766, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Заволока Сторожинецького району Чернівецької області.

09 вересня 2019 року посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області було здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, щодо використання відповідачем за цільовим призначенням вищевказаної земельної ділянки та встановлено порушення, а саме: на площі 0,20 га складовано гравій та глиняні маси, здійснено самочинне будівництво споруди, внаслідок чого знято та перенесено ґрунтовий покрив (верхнього родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, загальною площею 0,05 га.

Акт перевірки та припис із зазначенням допущених порушень Земельного законодавства із вказівкою про зобов`язання їх усунути було направлено ОСОБА_1 09 вересня 2019 року, оскільки останній відмовився їх підписувати. Відповідача зобов`язано усунути порушення в тридцятиденний строк.

17 вересня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статею 53, 53-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 грн, які останній не сплатив.

Також відповідачу було запропоновано добровільно сплатити шкоду, заподіяну використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням у розмірі 3 616,35 грн та шкоду, заподіяну зняттям родючого шару ґрунту без спеціального дозволу, в розмірі 1 433,27 грн, які ОСОБА_1 також не сплатив.

15 жовтня 2019 року проведено повторну перевірку щодо виконання вимог припису про усунення порушення Земельного законодавства відповідачем, якою встановлено, що відповідач не усунув допущені ним порушення, а тому 21 жовтня 2019 року на нього накладено адміністративне стягнення за статею 188-5 КУпАП у вигляді штрафу 170 грн. На час повторної перевірки 07 листопада 2019 року відповідач не виконав вимоги припису від 15 жовтня 2019 року.

Враховуючи, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:003:0766 відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, відповідач не мав жодних правових підстав для будівництва самочинної споруди, тобто останній здійснив самочинне будівництво та заподіяв шкоду зняттям родючого шару ґрунту та використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Посилаючись на викладені обставини та уточнивши позов, Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області просило суд зобов`язати ОСОБА_1 відновити стан частини земельної ділянки площею 0,20 га, який існував до порушення шляхом знесення самочинного будівництва, усунення насипів гравію та глиняних мас з ґрунтового покриву та стягнути судові витрати.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2020 року позов Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 відновити стан частини земельної ділянки площею 0,20 га за кадастровим номером :03:003:0766, розташованої в с. Заволока Сторожинецького району Чернівецької області, що існував до порушення, шляхом знесення самочинного будівництва, усунення насипів гравію та глиняних мас з ґрунтового покриву.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 17 березня 2021 року рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2020 року залишено без змін.

21 квітня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_1 через представника - адвоката Сарафінчан І. Ф. звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 березня 2021 року у вказаній цивільній справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання відновити стан частини земельної ділянки, який існував до порушення, шляхом знесення самочинного будівництва.

Справа є незначної складності та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Чернівецького апеляційного суду від 17 березня 2021 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

представника ОСОБА_1 - адвоката Сарафінчан Ілони Филимонівни на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Михальчанська сільська рада про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення шляхом знесення самочинного будівництва.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

В. С. Жданова

А. Ю. Зайцев