РІШЕННЯ

іменем України

27 квітня 2021 рокуСправа №451/2042/20
Провадження № 2/451/17/21

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - Патинок О.П.

за участю секретаря судового засідання - Сахаревич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

з участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

24.12.2020 р. до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 05.09.2009 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено запис №522, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 14.08.2020р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх років шлюбні відносини погіршилися. Спільне життя з відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Просить розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 05 вересня 2009 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №522.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2020 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді ОСОБА_4

16.01.2021 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 16.01.2021 р. позовна заява прийняти до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку.

Ухвалою суду від 24.02.2021 р. було зупинено провадження у справі та надано строк на примирення 2 (два) місяці.

Ухвалою суду від 27.04.2021 р. провадження у справі відновлено та призначено судове засідання на 27.04.2021 р. 09 год. 30 хв.

В судове засідання позивачка з`явилась, позовні вимоги підтримує з обставин, які викладені в позовні заяві, та просить їх задовольнити. Вказує на те, що вони з відповідачем з 17.12.2020 р. проживають окремо, з того часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують близько 2 років. Підставою таких відносин є те, що у відповідача є інші жінки, не забезпечує сім`ю, погано відноситься. Строк на примирення результатів не дав, оскільки під час такого бачилися лише два рази. Наполягає на розірванні шлюбу і просить позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, які зазначені у позовній заяві, однак підтвердив той факт, що дійсно з грудня 2020 року з позивачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують з 2020 р., також зазначив, що саме дружина до нього погано відноситься. Під час примирення бачились лише кілька разів, оскільки позивачка не хотіла миритись, з його сторни спроби були. Просить в позові відмовити, оскільки не вирішено питання з ким буде проживати їхній спільний син, до суду з відповідним позовом не звертався.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 05.09.2009 року в Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис № 522 (а.с.4).

Від спільного подружнього життя народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.08.2020 р. (а.с.7).

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 22.12.2020 р. № 571, 572, які видані Радехівською міською радою Львівської області, видно, що позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 17.02.2010 р. зареєстровані в АДРЕСА_1 . (а.с.5-6).

Згідно матеріалів справи та наданих в судовому засіданні пояснень - сторони тривалий час, а саме з грудня 2020 року проживають окремо, з того часу не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують більше року.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано.

Судом приймалися заходи до збереження сім`ї сторін у справі, зокрема надавався строк на примирення, але в судовому засіданні достовірно встановлено, що наданий для примирення сторін строк результатів не дав та не привів до відновлення шлюбних відносин, позивачка категорично заперечує проти перебування у шлюбі з відповідачем та наполягає на його розірванні. Відповідач підтвердив, що сім`я фактично розпалася, заперечує проти розірвання, оскільки не вирішено питання відносно проживання та виховання їх спільного сина, проте суд наголошує, що вирішує спір в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя не дало результатів, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами існує формально і тому має бути розірваним.

Судові витрати по справі складаються із судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивач просила про залишення судових витрат на її строні.

Керуючись ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 05 вересня 2009 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №522

Під час державної реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення складено та підписано 27.04.2021 року

ГоловуючийПатинок О. П.