Справа № 477/614/20
Провадження № 2/477/41/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2021 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем - Заїченко О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в заочному порядку за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
06 квітня 2020 року представник позивачки - адвокат Медюк О.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім цього, стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 15 березня 2014 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано 11 квітня 2018 року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області.
У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дитина - ОСОБА_3 . Ще до народження дитини, у період вагітності дружини, сторони припинили спільне проживання. З дня народження дитини ОСОБА_2 не підкувався долею доньки, її станом здоров`я, не приймав участі в її вихованні та утриманні. В зв`язку з цим позивачка була змушена звернутися до суду з заявою щодо стягнення аліментів на утримання дитини.
Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: з моменту народження доньки, не спілкується ані з позивачкою, ані з дитиною, не відвідує останню, не цікавиться її розвитком, не піклується про її здоров`я, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від їх виконання.
Позивачка намагалася поспілкуватися з відповідачем та посприяти його спілкуванню з донькою, водночас він категорично відмовився від спілкування та повідомив про наявність у нього іншої сім`ї.
Відповідач аліменти не сплачує, у зв`язку з чим з жовтня 2018 року почала виникати заборгованість зі сплати аліментів, через що ОСОБА_2 державним виконавцем Вітовського районного відділу державної виконавчої служби встановлені обмеження щодо виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською зброєю та у праві полювання. Однак, це не дало жодних результатів, відповідач і надалі продовжує ігнорувати дитину та не виконувати свої батьківські обов`язки. У зв`язку з викладеним позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги своєї довірительки підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений за місцем проживання, у зв`язку з чим, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Центрального району Миколаївської області в судове засідання не з`явилася, 22 січня 2021 року направила до суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Підтримує висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав в повному обсязі.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі ухвали суду від 22 березня 2021 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами загального позовного провадження.
Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.
З огляду на свідоцтво про народження, видане виконкомом Трихацької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області 09 грудня 2016 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 07 (а.с. 8).
Шлюб, зареєстрований між сторонами, розірваний 11 квітня 2018 року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області (а.с. 12-13). Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище - « ОСОБА_5 ».
На підставі рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01 лютого 2017 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-11).
Як вбачається з довідки дошкільного навчального закладу №29 Миколаївської міської ради Управління освіти України від 23 січня 2020 року №10 Богдана відвідує дошкільний навчальний заклад з липня 2019 року. Навички самообслуговування відповідають віку дитини. За час відвідування дитиною дошкільного навчального закладу нею опікувалася мати ОСОБА_1 . Батько дитини жодного разу не з`являвся та зацікавленості не проявляв (а.с. 14).
ОСОБА_1 в ТОВ «МЕДФАРМІНГ» зарекомендувала себе справжнім професіоналом. Завжди грамотно та в строк виконує всю доручену роботу, показала себе висококваліфікованим фахівцем, хорошим організатором, відповідальною особою, чуйним та уважним співробітником (а.с. 15).
В свою чергу ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вказане підтверджується також розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за період з жовтня 2018 року по серпень 2019 року (а.с. 20).
В зв`язку з цим позивачка звернулася до Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою. Згідно з листом відповіддю начальника відділення співробітниками Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області за заявою позивачки проведено перевірку, за результатами якої прийнято рішення про припинення подальшого розгляду у зв`язку з відсутністю жодних ознак кримінального правопорушення, передбаченого КК України (а.с. 22).
Виконавчий комітет Миколаївської міської ради 11 грудня 2020 року дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 108-109), посилаючись на ухилення батьком від виховання своєї доньки, оскільки він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею. Поведінка ОСОБА_2 свідчить про самоусунення від виконання батьківських обов`язків.
Крім цього, судом взято до уваги поведінку відповідача під час розгляду справи, а саме: 09 червня 2020 року телефонограмою ОСОБА_2 повідомив про бажання приймати участь у судовому розгляді та клопотав про відкладення підготовчого судового засідання, а також у цій заяві відповідач вказав адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , за якою він мешкає та на яку мають бути направлені повідомлення щодо розгяду справи.
Разом з тим після направлення до суду вищевказаної заяви жодного разу відповідач ні в підготовчі судові засідання, ні в судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся за вказаною адресою своєчасно та належним чином. Будь-яких заяв, чи клопотань до суду за весь час розгляду справи від відповідача не надходило. Вказане також підтверджує байдуже його ставлення до долі дитини та результату розгляду заявлених позивачкою позовних вимог.
Аналізуючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що відповідач своїм байдужим ставленням до дитини ставить під загрозу забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини.
Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно з пунктом 16 зазначеного Пленуму, ухилення батьків від своїх обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Факт ухилення відповідача без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини, підтверджується змістом наданих до суду письмових доказів, та є таким, що загрожує життю, здоров`ю, нормальному розвитку, вихованню дитини та її інтересам. В зв`язку з цим, суд визнає позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України на користь держави з відповідач підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,00 грн..
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження складений 09 грудня 2016 року виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, №07.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа - служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, адреса: Адміральська, 20, м. Миколаїв, .

Повний текст рішення складений та підписаний 31 березня 2021 року.

Суддя В.В. Полішко