Провадження №4-с/521/44/21
21 квітня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді- Роїк Д.Я.
при секретарі судового засідання Коноваловій К.О.
за участю представника скаржника ТОВ Ніссан Мотор Україна- адвоката Сьомочкіної Є.М.
представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В.-адвоката Заверухи І.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси заяву представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова Андрія Валерійовича адвоката Заверухи І.Л. про розподіл судових витрат, яка подана по скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» стягувач ОСОБА_1 , боржник-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Кар» на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича,
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» щодо дій, бездіяльності та рішень приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, відшкодування збитків, шляхом повернення списаних коштів у виконавчому провадженні.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2021 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» щодо дій, бездіяльності та рішень приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, відшкодування збитків, шляхом повернення списаних коштів у виконавчому провадженні залишено без задоволення.
При постановленні ухвали судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката.
У березні 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В.- адвокат Заверуха І.Л. з заявою про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги.
За заявою представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. адвоката Заверухи І.Л. судом вирішується питання про постановлення додаткової ухвали, оскільки при винесені судового рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат.
Представник скаржника ТОВ «Ніссан Мотор Україна»-адвокат Сьомочкіна Є.М. заперечувала щодо задоволення заяви представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. адвоката Заверуха І.Л., прохала відмовити в задоволенні заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, так як розрахунок витрат на допомогу адвоката неспівмірний з фактично виконаною роботою, розрахунок не обґрунтований, про що надала письмові заперечення.
Представник стягувача ОСОБА_1 -адвокат Євценко Р.І. в судове засідання не прибув, надав до суду відзив на заяву приватного виконавця про стягнення витрату на оплату професійної правничої допомоги ( вх. ЕП №8059 від 15.04.2021року).
Частина 3 статті 270 ЦПК України передбачає, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Малиновського районного суду .м Одеси перебувала скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» щодо дій, бездіяльності та рішень приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, відшкодування збитків, шляхом повернення списаних коштів у виконавчому провадженні.
Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем подано докази витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення по справі, про що останній зазначав і в поданій позовній заяві.
15.03.2021 року Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси прийнято до провадження заяву представника приватного виконавця Іванова А.В.-адвоката Заверухи Ігоря Леонідовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» щодо дій, бездіяльності та рішень приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, відшкодування збитків, шляхом повернення списаних коштів у виконавчому провадженні.
Відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника ( Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові у справі 2-421/2009 від 22.07.2020 ).
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суду надані Договір №26-10/2020 про надання правової ( правничої) допомоги укладений 26 жовтня 2020 року між приватним виконавцем Івановим Андрієм Валерійовичем та Адвокатським об`єднанням «ЛОУКО ПАРТНЕРС» в особі голови адвокатського об`єднання адвоката Заверухи Ігоря Леонідовича .Згідно ордеру від 28.10.2020 року ОСОБА_2 представляв інтереси приватного виконавця Іванова А.В. у Малиновському районному суді м. Одеси.
Також згідно із п. 3.1.3. Договору: Крім вказаного в п.3.1.1., Клієнт за участь в кожному судовому засіданні сплачує Виконавцю гонорар у сумі, яка складає еквівалент по 100 (сто) доларів США в гривні за офіційним курсом НБУ станам на день формування рахунку Виконавцем за участь в одному судовому засіданні в судах як першої так і апеляційної чи касаційної інстанцій.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.
Щодо твердження представника ТОВ «Ніссан Мотор Україна» адвоката Сьомочкіної Є.М. про відкладення судових засідань за ініціативою представника приватного виконавця адвоката Заверухи І.Л., то вони не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.
Щодо посилання представника скаржника ТОВ «Ніссан Мотор Україна адвоката Сьомочкіної Є.М. на те, що копії заяви ОСОБА_2 про стягнення витрату на професійну правничу допомогу і додатки до неї не засвідчені ЕЦП адвоката, і таким чином вони не відповідають вимогам щодо засвідчення електронних документів адвокатом згідно ЦПК України та ч. 1ст. 7 ст. 12 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», суд зазначає наступне.
Заява про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги надійшла до суду засобами поштового зв`язку, додатки до заяви посвідчені в порядку, встановленому частиною п`ятою статті 95 ЦПК України і пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).
Як пояснив в судовому засіданні представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В.- адвокат Заверюха І.Л., заява з додатками, яку отримала представник скаржника 19.03.2021 року на електрону адресу, була послана ним задля економії процесуального часу, та надання можливості адвокату сформувати свою позицію та заперечення проти заяви.
Щодо тверджень представника скаржника ТОВ «Ніссан Мотор Україна» що доказів оплати рахунок №57 від 05.03.2021 року до суду не надано, то суд враховує правову позицію викладену у Постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 , якою зроблено висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено .
Керуючись ст. ст. 15, 133- 137, 141, 246, 270, 452 Цивільного процесуального кодексу України,-
Заяву представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова Андрія Валерійовича-адвоката Заверухи Ігоря Леонідовича про розподіл судових витрат, яка подана по скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» стягувач ОСОБА_1 , боржник-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Кар» на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, -задовольнити.
Додаткова ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня її проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали суду складено 26.04.2021 року.
Суддя: Д.Я. Роїк