Провадження № 2/185/168/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання - Ольхової К.А., за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Кравченко О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/10483/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", про зобов'язання здійснити перерахунок по оплаті за послуги електроенергії в період з 01 березня 2016 року по грудень 2018 року, визнання недійсним заборгованості за послуги електроенергії в період з 01 березня 2016 року по 01 травня 2019 року, зобов'язання скасувати заборгованість, зобов'язання повернути грошові кошти в розмірі 2587,20 грн,-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Комунального підприємства "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", в якому просить суд з урахуванням уточнення вимог від 19 лютого 2020 року зобов'язати КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради здійснити перерахунок по оплаті за послуги електроенергії в період з 01.03.2016 року по грудень 2018 року включно за адресою АДРЕСА_1 по особовому рахунку НОМЕР_1; визнати недійсним заборгованість за користування електроенергією в період з 01 березня 2016 року по 01 травня 2019 року, нараховану відповідачем по загальнодомовому електролічильнику з розрахунку двох осіб за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 4083 грн. 10 коп. та зобов'язати відповідача скасувати нараховану заборгованість за даний період; зобов'язати КП "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради повернути ОСОБА_1, суму помилково сплачених коштів у розмірі 2587,20 грн. на особистий розрахунковий рахунок.

Позовна заява мотивована тим, що станом на жовтень 2019 року у позивача наявна заборгованість за електроенергію перед відповідачем у розмірі 4083,10 грн. Дана заборгованість нарахована неправомірно, оскільки, 13.03.2013 року в даній квартирі було встановлено особисто позивачем електролічильник, який було опломбовано пломбою КП "Павлограджитлосервіс". З моменту встановлення лічильника позивач сплачував за електропостачання згідно показників даного лічильника. Проте за послуги електропостачання почала утворюватися заборгованість, у зв'язку з тим, що нарахування за період з 01.03.2016 року по грудень 2018 року здійснювалося згідно показників загальнобудинкового лічильника пропорційно кількості осіб проживаючих в квартирі, а показники лічильників в квартирах не беруться до уваги. Окрім того паспортистами підприємства були складені списки мешканців в будинку, згідно якої за адресою позивача без реєстрації проживали дві особи, і відповідно плата здійснювалася за електроенергію на 2-і особи. Після звернення до паспортистів було зрозуміло, що у квартиру помилково було помилково вписано двох осіб. Відповідно до рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 23.03.2016 року було скасовано реєстрацію як гуртожитків і змінено статус та визнано житловим будинок за адресою АДРЕСА_2, після чого будинок буде відключено від старої електромережі КП "Павлограджитлосервіс". А підключення квартир до нових електромереж буде проводитися виключно після погашення існуючої заборгованості. ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" у квітні 2019 року виставило рахунок за надані послуги за період з 01.01.2019 року по 30.04.2019 року в розмірі 2508,72 грн. Після отримання такого повідомлення та звернення до ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги", позивачу повідомили, що з січня 2019 року виконавцем послуг з постачання електроенергії являються саме вони і позивач є їх споживачем. Тобто відповідач, всупереч зазначеному у відповідях на звернення, включив квартиру позивача у списки на підключення до нової електромережі, проте позивача про це не повідомив.

Відповідач звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно довідки №105 від 15.05.2020 року за власником квартири №3 (обліковий рахунок НОМЕР_1), яка розташована в будинку АДРЕСА_2 станом на 01 травня 2020 року утворилася заборгованість за отримані послуги з електропостачання на підставі показників лічильника на загальну суму 4083,10 грн; 22.12.2017 року представниками КП "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради у ході перевірки було складено акт, в якому зазначається, що на момент перевірки за адресою АДРЕСА_1 проживає квартиронаймач згідно договору з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року, хоча позивач у позові зазначає, що ніхто, в даній квартирі фактично не проживав ніколи, а лише навідувався туди час :від часу, також, просить застосувати строк позовної давності.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що комісія КП "Павлограджитлосервіс" не вправі перевіряти хто проживає у квартирі, оскільки дана квартира на момент перевірки не є службовим приміщенням КП "Павлограджитлосервіс", а приватизована відповідачем.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, надала пояснення аналогічні викладеному у відзиві. В судовому засіданні пояснила, що позивач в період з 01 березня 2016 року по 01 травня 2019 року оплачував нараховані кошти за постачання електроенергії без зауважень і в повному обсязі згідно квитанцій, спірна заборгованість виникла у період до 01 березня 2016 року в розмірі 5401,41 грн, однак на даний час зменшилась, тому що позивач оплачував нараховані суми за постачання електроенергії в трохи більшому розмірі. Вказала, що в квартирі позивача проживали весь цей час орендарі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, вказав, що не може надати жодні пояснення по справі, оскільки установа розпочала свою діяльність з постачання електричної енергії з 01.01.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання від 05.10.2007 року посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори за № 2-4464, нотаріальний бланк ВКА № 547624, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно наказу № 14а від 09.08.2010 року КП "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради, у гуртожитках за адресами: вул.Паркова 10, вул.Кравченка 12а, вул.Нова 2;4; 28, вул.Промислова 9/1, вул.Дніпровська 346а, вул.Заводська 28, вул.Сташкова, наказано бухгалтерії по квартплаті ПЖС нарахування за спожиту електроенергію побутовим споживачам, які мають індивідуальні прилади обліку електроенергії, проводити згідно показань приладів обліку на підставі діючих тарифів на електроенергію (а.с.128).

13 березня 2013 року КП "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради було опломбовано електричний лічильник, який встановлено у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.182).

Наказом № 55 від 25.02.2016 року Комунального підприємства "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради, скасовано наказ КП "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради від 09.08.2010 року № 14а "Про упорядкування розрахунків по оплаті за спожиту електроенергію абонентами проживаючим в малосімейних гуртожитках"; визнано таким, що втратили чинність акти опломбування електричної енергії складені КП "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради за адресами вул.Дніпровська буд.575а, вул.Дніпровська 346а, вул.Паркова 10, вул.Кравченко 12а, вул.Нова 2;4;28, вул.Промислова 9/1, вул.Заводська 28 м.Павлоград Дніпропетровської області (а.с.96).

Комунальне підприємство "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради наказом № 66 від 01.03.2016 року визнало таким, що втратив чинність з 01.03.2016 року акти опломбування електричної енергії складені КП "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради за адресами вул.Дніпровська, буд.575а вул.Дніпровська, буд.346а, вул.Паркова, буд.10, вул.Кравченка 12а, вул.Нова 2,4,28, вул.Промислова 9/1, вул.Заводська 28, м.Павлоград Дніпропетровської області; наказано головному бухгалтеру підприємства з 01.03.2016 року наказано провести нарахування за спожиту електроенергію зазначеній категорії абонентів відповідно Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню 01.03.2016 року пропорційно кількості осіб проживаючих в кожній квартирі гуртожитку (а.с.9).

Таким чином, з 01.03.2016 року за адресою нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1, а саме квартири АДРЕСА_1, нарахування за спожиту електроенергію проводилось пропорційно кількості осіб проживаючих в кожній квартирі гуртожитку.

Згідно довідки № 121/ж від 05.06.2020 року відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради, громадянка ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4 були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, 03.08.2015 року помилково і зняті з реєстрації в той же день, тобто 03.08.2015 року (а.с.95).

Згідно акту складеного комісією у складі контролерів КП "ПЖС" ОСОБА_6, ОСОБА_7 22.12.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 володілець ОСОБА_1 на момент перевірки не проживає, у квартирі проживає квартирант, ОСОБА_5 за договором з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року (а.с.74).

Згідно книги реєстрації перевірки осіб, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації проживали дві особи у період утворення спірної заборгованості (а.с.97-116).

В судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які працювали контролерами КП "Павлограджитлосервіс", і вказали суду, що перевіряли кількість осіб, які проживали в квартирі АДРЕСА_1 за усними поясненнями сусідів. Свідок ОСОБА_7 пам'ятає, що дізналась від сусідів з квартири 7 та квартири 4. Свідок ОСОБА_6 пам'ятає, що дізналась від сусідів з квартири 7.

Рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 200 від 23.03.2016 року скасовано реєстрацію як гуртожитків, змінено статус та визнано житловими будинками малосімейні гуртожитки за адресами: вул.Нова, буд.2,4,14; вул.Гагаріна буд.4, 30, 32; вул.Промислова буд.14; вул.Кравченка буд.12, 12а; вул.Іскровська буд.12; вул.Войнової буд.16 (а.с.11).

Згідно наказу № 22 від 29.10.2018 року визнано таким, що втратив чинність наказ № 66 від 01.03.2016 року про нарахування за спожиту електроенергію мешканців будинків по вул.Нова 2, 4 (а.с.150).

В судовому засіданні представником відповідача надана довідка про нарахування плати за користування електричною енергією у квартирі АДРЕСА_1, за спірний період з 01 березня 2016 року по 01 травня 2019 року.

В судовому засіданні позивачем надані квитанції про оплату послуг за користування електричною енергією у квартирі АДРЕСА_1, за спірний період з 01 березня 2016 року по 01 травня 2019 року.

Згідно наданої довідки вбачається, що станом на 01 березня 2016 року за адресою у квартирі АДРЕСА_1, рахувалась заборгованість в розмірі 5401,41 грн.

Згідно наданих позивачем суду квитанцій про оплату послуг за користування електричною енергією у квартирі АДРЕСА_1, за спірний період з 01 березня 2016 року по 01 травня 2019 року, суд встановив, що ОСОБА_1 сплачував за послуги електропостачання згідно нарахованої плати, в повному обсязі, та без зауважень до розрахунку оплати послуг, надані позивачем квитанції містять призначення платежу з вказанням місяця та року, за який здійснюється оплата.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що заборгованість в розмірі 5401,41 грн зменшилась, оскільки позивачем декілька разів була здійснена оплата в більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що, заборгованість в розмірі 4083,10 грн, з якою позивач не погоджується, виникла до 01 березня 2016 року, тобто поза межами заявлених позовних вимог та не є предметом розгляду даної справи.

По особовому рахунку НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, заборгованість у період з березня 2016 року до травня 2019 року відсутня, споживачем оплата за послуги електропостачання проводилась справно і тому сума для перерахунку відсутня.

Таким чином, відсутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення позову.

Представник відповідача просила застосувати строк позовної давності згідно відзиву.

Згідно вимог статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу , загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2 ст.267, ч.1 ст.261 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права або охоронюваного законом інтересу особи. Тобто правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права, а відтак і обґрунтованості позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що перш ніж застосовувати позовну давність, необхідно з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтереси не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Позивач звернувся до суду з позовом 19 листопада 2019 року, просив перерахувати заборгованість, що утворилась з 01 березня 2016 року до травня 2019 року, таким чином, вимоги про перерахування заборгованості в період після 19 листопада 2016 року не охоплюються трирічним строком, визначеним в ЦК України, як строк позовної давності, в задоволенні інших вимог, тобто вимог про перерахування заборгованості, що утворилась з 01 березня 2016 року до 19 листопада 2016 року, суд відмовляє з підстави необґрунтованості, з мотивів, які викладені вище.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", про зобов'язання здійснити перерахунок по оплаті за послуги електроенергії в період з 01 березня 2016 року по грудень 2018 року, визнання недійсним заборгованості за послуги електроенергії в період з 01 березня 2016 року по 01 травня 2019 року, зобов'язання скасувати заборгованість, зобов'язання повернути грошові кошти в розмірі 2587,20 грн - відмовити в повному обсязі.

Позивач - ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_3.

Відповідач - Комунальне підприємство "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради, , місцезнаходження: м.Павлоград, вул.Горького, буд.155.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", , місцезнаходження: м.Дніпро, вул.В.Моссаковського, буд.7.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення у повному обсязі складено 12 квітня 2021 року.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона