Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/5079/20
Провадження 2/215/730/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючої-судді - Красюк К.І.

за участю секретаря - Паращенко В.Д.

за неявки сторін в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 29.10.2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 19500 грн. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 05.07.2020 року виникла заборгованість у розмірі 41548 грн 63 коп., яка складається з: 33228 грн 39 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 8320 грн 24 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Відтак позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2102 грн.

Ухвалою судді від 23.09.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.10.2020 року.

27.10.2020 року розгляд справи було відкладено на 08.12.2020 року за клопотанням відповідача, яка лише 27.10.2020 року отримала копію позовної заяви.

08.12.2020 року розгляд справи було відкладено на 26.01.2021 року за клопотанням відповідача для направлення відзиву на позовну заяву позивачу.

08.12.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. В обґрунтування відзиву, ОСОБА_1 зазначила, що вона не погоджується із розрахунком заборгованості позивача, заперечує щодо нарахованої суми відсотків, вказала на порушення порядку укладення кредитних договорів з недодержанням письмової форми, вважає що банк у порушення її прав проводив зміну умов та правил в односторонньому порядку, без попереднього погодження з нею. Вважає, що позов не підлягає задоволенню.

19.01.2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якому зазначено, що підписавши заяву-анкету відповідач приєдналася до запропонованих банком Умов та Тарифів, що разом складають Договір про надання банківських послуг. Відповідач користувалася кредитною карткою банку, здійснювала зняття готівки, погашення заборгованості, а отже вона погодилася з усіма істотними умовами договору. Зокрема, до матеріалів позовної заяви долучено «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Випискою по картковому рахунку та розрахунком заборгованості підтверджується існування заборгованості перед позивачем.

26.01.2021 року розгляд справи відкладено до 17.02.2021 року за клопотанням відповідача у зв`язку із неотриманням нею відповіді на відзив.

17.02.2021 року розгляд справи відкладено до 25.03.2021 року за клопотанням відповідача у зв`язку із наданням часу на надання заперечень.

25.03.2021 року розгляд справи відкладено до 19.04.2021 року у зв`язку із неявкою сторін по справі.

25.03.2021 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив,які за змістом аналогічні відзиву на позов.

В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся судом належним чином, згідно раніше поданої письмової заяви, представник позивача просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 29.10.2010 року (а.с. 18).

У цій заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua, зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті. Також ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

До анкети-заяви позивач додав довідку про умови кредитування з використанням кредитних карт «Універсальна», згідно якого базова відсоткова ставка на місяць становить 2,5 %, та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 19, 20-44).

Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з розрахунками заборгованості за кредитним договором (а.с. 4-15) відповідач має заборгованість перед позивачем за період з 01.05.2009 року по 05.07.2020 року у розмірі 41548 грн 63 коп., яка складається з: 33228 грн 39 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 8320 грн 24 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Заборгованість розраховувалася, виходячи з декількох процентних ставок: процентна ставка поточна і процентна ставка прострочена, розмір яких змінювався з 30% і до 34,8% та 42%.

Відповідно до частин 1-4 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У даному випадку позивач змінив процентну ставку в сторону збільшення з 01.09.2014 року в односторонньому порядку, не попередивши відповідача за 7 днів до такої зміни, як цього вимагає п. 1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Доказів належного повідомлення відповідача про зміну тарифів в будь-який передбачений умовами договору спосіб матеріали справи не містять.

Те, що договором передбачено обов`язок відповідача отримувати виписки по картрахунку, не звільняє банк від належного виконання умов щодо його завчасного попередження про збільшення процентної ставки.

Отже, зміна процентної ставки у бік збільшення відбулась без належного повідомлення та згоди відповідача.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відсоткова ставка стосовно використання кредитних коштів постійно змінювалася, зокрема від 30% і до 34,8% та 42%.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитних карт «Універсальна» на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5%, які нараховуються на залишок заборгованості. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачем було погоджено підвищення процентної ставки до 42% річних позивачем, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, суду надано не було.

Також, щодо нарахованих відповідачу відсотків слід зауважити, що згідно наданих розрахунків позивачем взагалі не приведено розрахунок заборгованості за простроченими відсотками у сумі 8320,24 грн.

При цьому, позивачем жодним чином не обґрунтовано підстави такого нарахування та підстави застосування до залишку заборгованості інших процентних ставок у розмірі 7 % на міс та 84% річних. Довідка про умови кредитування таких розмірів відсотків не містить.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з карткового рахунку вбачається, що заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 33228 грн 39 коп. виникла внаслідок накопичення сум процентів, які відповідачем не сплачувалися в рахунок погашення заборгованості. Відтак, вбачається, що вказана заборгованість по суті включає в себе не лише кошти, витрачені безпосередньо відповідачем, а і суми відсотків за користування кредитним лімітом, на які в наступному місяці знову нараховувалися відсотки (тобто подвійне нарахування відсотків на відсотки). Окрім того, із Довідки про умови кредитування вбачається, що сторонами взагалі не погоджувалося таке поняття як «прострочена заборгованість» та «прострочені відсотки», а також розмір відсотків, які мають нараховуватися на таку заборгованість.

Окрім того, якщо провести математичне співставлення сум нарахованих відсотків на залишок заборгованості, то визначені у виписці по рахунку суми до списання не відповідають заявленому розміру відсоткової ставки.

Так, наприклад, згідно виписки по рахунку (а.с. 56) станом на 27.06.2019 року заборгованість становить 32737,89 грн (і ця сума включає в себе раніше нараховані відсотки). При цьому сума списання за 01.07.2019 року відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,5 відсотка на місяць становить 1354,97 грн, тоді як 3,5 відсотка від суми 32737,89 грн становить 1145,79 грн. І це розрахунок із суми, яка включає в себе і суму пені, і попередні суми відсотків, на які не мали б нараховуватися подвійні відсотки.

Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим та суперечливим, а тому не може бути належним та допустимим доказом по справі.

Загалом, з наданих позивачем розрахунків та з виписки по банківським карткам відповідача вбачається, що відповідачем безпосередньо за весь час користування карткою витрачено кошти у розмірі 100755,40 грн, а внесено на рахунок погашення боргу кошти у розмірі 157718,10 грн.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір заборгованості відповідача та юридичну природу складових такої заборгованості.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , місцезнаходження: 01001, м. Київ,

вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 21.04.2021 року.

Суддя: