Рішення

Іменем України

16 квітня 2021 року місто Чернігів

Справа №751/2817/20

Провадження №2/751/58/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа - Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради

представник позивача ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5

представник третьої особи Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради Змійок Андрій Анатолійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання його батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №2758 від 29 листопада 2011 року, а саме виключити з актового запису відомості про батька ОСОБА_3 , а записати його батьком дитини, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та по батькові з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою познайомився в травні 2009 року, після чого почали періодично зустрічатися з нею. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 народилась донька - ОСОБА_6 , батьком якої записаний відповідач ОСОБА_3 . За тривалий час дитина ставала схожою на нього, але відповідачка заперечувала, що він є батьком ОСОБА_11 . 20 березня 2020 року медико-генетичним центром ТзОВ «Мама Папа» за його заявою було проведено дослідження №26319 аналізу ДНК на встановлення батьківства відносно ОСОБА_6 , відповідно до якого ймовірність його батьківства становить 99,999999%, тобто він є біологічним батьком дитини. За таких підстав просить визнати його батьком та виключити з актового запису відомості про батька ОСОБА_3 .

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18.05.2020 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче засідання.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18.06.2020 зупинив провадження по даній цивільній справі на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Одночасно витребував копію актового запису про народження №2758 від 29.11.2011 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та копії документів, на підставі яких вчинено вказаний запис.

Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року поновлено провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 17.08.2020 року залучено до участі у справі, як третю особу, Службу у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові раді (нова назва - Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради).

Відповідач ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (т.1 а.с.147-150), при цьому зазначила, що позовна заява подана в порушення ч. 4 с. 128 СК України, оскільки актовий запис про народження дитини вчинено не у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Задоволення позову буде суперечити інтересам дитини, які є пріоритетними та визначальними при розгляді даної справи, оскільки дитина звикла до свого прізвища - ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 взагалі є сторонньою для неї особою.

Також, відповідач ОСОБА_2 надала заяву, в якій просить суд відмовити у задоволенні позову повністю (т.1 а.с.200-202). Зазначила, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Про дитину, ОСОБА_6 , йому було відомо з моменту її вагітності та народження. До суду він звернувся лише у 2020 році, тобто більше ніж через вісім років з моменту народження дитини, тоді як позовна давність становить один рік від дня, коли особа дізналась або могла дізнатися про своє батьківство.

Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

До розгляду справи по суті від позивача надійшли письмові пояснення де він вказав, що з травня 2009 року періодично зустрічався з відповідачкою. У 2011 році ОСОБА_2 народила дитину, але знаючи, що у неї були інші відносини з чоловіками, у нього були сумніви щодо батьківства дитини. Крім того, сама ОСОБА_12 заперечувала даний факт. Проте, коли дитина підросла він побачив схожість з ним. Отже, про те, що є батьком ОСОБА_6 дізнався 20 березня 2020 року, після проведення аналізу ДНК №26319, а тому строк звернення до суду ним не пропущено (т.1 а.с.242-247).

Протокольними ухвалами суду від 02.02.2021 та 03.03.2021 визнавалась обов`язковою явка позивача, у зв`язку з чим у справі оголошувалась перерва.

Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з приміщення Роздільнянського районного суду Одеської області, оскільки початок роботи Роздільнянського районного суду Одеської області з 09.00 год, а судове засідання призначено на 08.00 год.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 16.04.2021 року відмовелно у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

Позивач та його представник у судове засідання не прибули, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на письмові пояснення та зазначаючи, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представники третьої особи - Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, в судове засідання не прибули, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення покладалися на розсуд суду, з урахуванням інтересів дитини.

Суд, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_3 та представників третіх осіб.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

25.11.2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_13 уклали шлюб, зареєстрований Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис №2271 (т.1 а.с.215).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася ОСОБА_6 , що підтверджується копією актового запису про народження №2758 від 29.11.2011 року (т.1 а.с.145). У зв`язку з чим видано свідоцтво серії НОМЕР_1 та відповідно матір`ю дитини записана ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_3 (т.1 а.с.10).

Згідно копії актового запису про народження №2758 від 29.11.2011 ОСОБА_3 записаний батьком ОСОБА_6 на підставі реєстрації шлюбу 25 листопада 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2271 (т.1 а.с.145).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.19).

В той же час ОСОБА_1 звернувся до медико-генетичного центру «Мама папа» для визначення батьківства. За результатами дослідження №26319 від 20.03.2020 року ймовірність батьківства становить 99,999999% (т.1 а.с.8).

Відповідно висновку експерта №613 від 28.07.2020 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради встановлено, що вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999% (т.1 а.с.116-119).

На аудіо записі зафіксовано розмову позивача з відповідачем ОСОБА_2 (т.1 а.с.260).

ОСОБА_1 працює за контрактом, який укладено 08.02.2021 року з Юнітім Марін Лімітед. Період найму 4 місяці (+1 місяць відповідно до вимог роботи) (т.2 а.с.67)

Згідно підтвердження капітана судна «Нозерн Прайоріті» ОСОБА_1 працює на борту судна у якості фіттера з 11.02.2021 по теперішній час (т.2 а.с.66).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 навчається в обласній комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі на відділенні художньої гімнастики (т.1 а.с.151). Неодноразово була нагороджена дипломами (т.1 а.с.152-158).

Згідно інформації про діагностичне обстеження ОСОБА_6 , встановлено, що дівчинка відчуває тепло та затишок в сімейному колі. Віддає перевагу в спілкуванні з усіма членами родини. На питання щодо бажання спілкуватись (можливо проживати) з своїм «справжнім» батьком ОСОБА_14 відповіла, що вона його не знає, хоче жити зі своїм батьком ОСОБА_9 та мамою, її все влаштовує (т.1 а.с.213).

IV.Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно Конвенції «Про права дітей», ратифіковану Верховною Радою України 27.02.1991 року, у ст. 2 зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

За таких обставин, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та право на спілкування з ним.

За змістом положень ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Разом з тим, відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він є біологічним батьком дитини.

В п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У розумінні ст. 77-79 ЦПК України належними, допустимими та достовірними доказами у даній справі є висновок експертизи, яким наявність або відсутність кровного споріднення доводиться (спростовується).

У даних правовідносинах суд вважає доведеним згідно висновку експерта факт наявності кровного споріднення між позивачем, та малолітньою дитиною ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо заяви відповідача ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно зі ч. 2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Європейський суд з прав людини у справі Расмуссен проти Данії визнавав, що встановлення строку подачі позову про оспорювання батьківства виправдано намаганню забезпечити правову визначеність у сімейних відносинах та захистити інтереси дитини.

Метою статті 8 Конвенції про захист прав людини є, в основному, захист окремої особи від добровільного втручання з боку органів державної влади, ця стаття зобов`язує державу не лише утримуватися від такого втручання: до такого негативного зобов`язання додається також і позитивне, яке є необхідним для забезпечення дійсної поваги до приватного і сімейного життя.

На момент реєстрації дитини позивач не знав, що він є батьком ОСОБА_6 . На спростування зазначених обставин, відповідачами суду доказів не надано.

Позивач у заяві зазначає, що дізнався про своє батьківство 20 березня 2020 року за результатами дослідження аналізу ДНК №26319, проведеного медико-генетичним центром ТзОВ «Мама Папа».

Саме з цього часу розпочався строк позовної давності, який не був пропущений, оскільки з позовною заявою позивач звернувся до суду в квітні 2020 року.

Отже, на момент звернення до суду строк позовної даності не сплив.

Ураховуючи те, що батьком дитини в актовому записі зазначений ОСОБА_3 , а за результатами експертизи батьком є позивач, тобто доведено наявність кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_15 , беручи до уваги положення ст.7 СК України за якою регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, а дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановленні Конституцією України, Конвенцією про права дитини, суд дійшов висновку про задоволення позову про визнання батьківства та виключення з актового запису про народження ОСОБА_16 , відомості про батька ОСОБА_3 .

Разом з тим, вимоги про зобов`язання Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести зміни в актовий запис про народження №2758 від 29.11.2011 року не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач (ст.48 ЦПК України), тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві. Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні однієї із сторін з метою захисту своїх суб`єктивних прав та інтересів (ст. 53 ЦПК України). Сторони, крім прав та обов`язків, визначених ст. 43 ЦПК України, мають ще додаткові права, встановлені ст. 49 ЦПК України .

Згідно до ст. ст. 263-266 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін.

Оскільки відповідно до ст.ст. 43, 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на відміну від сторін (ст. ст. 44, 48-49 ЦПК України) обмежені в процесуальних правах, суд не вправі ухвалювати щодо них рішення.

Також, відповідно до вимог ч.1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 14 січня 2011 року за № 55/18793 однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Відповідно до п. 2.16.4 вказаних Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, прийняття судом рішення про встановлення батьківства та виключення певної особи стосовно дитини є достатньою підставою для внесення відповідних змін органами РАЦС до актового запису про народження дитини.

Крім того, згідно ч.3 ст.148 Сімейного кодексу України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

Відповідно ч.4 ст.149 Сімейного кодексу України, у разі заперечення одного з батьків щодо зміни по батькові дитини спір щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків стосовно дитини та інші обставини, що засвідчують відповідність зміни по батькові інтересам дитини.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн (т.1 а.с.1), які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.129, 148, 149 СК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Роздільна Одеської області, батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова.

З актового запису №2758 від 29.11.2011, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виключити відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як батька дитини.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп, з кожного по 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 26.04.2021.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Третя особа - Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (місцезнаходження: вул. Пушкіна, буд.15 м. Чернігів, 14030, )

Третя особа - Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, буд.19 м. Чернігів, )

Суддя Н. В. Маслюк