Справа № 464/2122/20 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/2676/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 19 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 12.08.2020 до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 04 червня 2016 року уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, що негативно вплинуло на їх сімейні стосунки і призвело до розпаду сім`ї, та відповідно звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Кошти, які надає відповідач на утримання їх спільної доньки, є недостатніми для забезпечення усіх її потреб, оскільки дитина росте і на її розвиток, одяг, харчування, лікування необхідні відповідні кошти. На даний час позивач працює на посаді медичної сестри у ТзОВ «Мед Парк», однак її заробітної плати недостатньо для утримання дитини, враховуючи те, що виникли проблеми із здоров`ям, які потребують постійного лікування. Разом з тим, відповідач працевлаштований та має постійний дохід, відтак просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти у вищевказаному розмірі.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 19 серпня 2020 року позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, а висновки суду є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу на розмір прожиткового віку для дітей віком до 6 років, а також на те, що його середньомісячний дохід складає 33706,03 грн. Зазначає, що позивач звертаючись до суду з позовом визнавала, що його середньомісячний дохід становить приблизно 30000 грн. Зазначає, що позивач звертаючись до суду з даним позовом не обгрунтувала реальні потреби дитини, для стягнення аліментів в розмірі заявлених в позові. В апеляційній скарзі просить змінити рішення суду в частині визначення розміру аліментів та викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з 27 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.»

Просить вирішити питання судових витрат та стягнути такі з державного бюджету.

19 листопада 2020 року від представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає про законність рішення. Також звертає увагу, що мінімальний розмір аліментів на дитину становить 1/4 частку від доходів платника аліментів. Звертає увагу, що при визначенні розміру аліментів було враховано доходи як позивача так і відповідача.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 15 квітня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 26 квітня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів, однак з їх розміром частки колегія суддів погодитись не може із наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 цього Кодексу).

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в період з листопада 2019 року по травень 2020 року дохід склав 34435,95 грн.

ОСОБА_2 звертаючись до суду з даним позовом про стягнення аліментів, враховувала, що середньомісячний розмір заробітної плати становить 30000 грн., в зв`язку з чим вважала, що аліменти в розмірі 1/4 від частки заробітку відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 будуть достатніми.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною п`ятою статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналогічні положення щодо обов`язку доказування і подання доказів містяться у статті 81 цього Кодексу.

Враховуючи розмір доходів відповідача на які покликається позивача, остання не обгрунтувала розмір необхідних аліментів який підлягає стягненню з відповідача для належного та забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів враховуючи розмір доходів відповідача, вважає, що достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, будуть аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а саме зменшення розміру частки аліментів з 1/4 до 1/6 .

У відповідності до вимог ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 21.04.2020, та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч.5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Сихівського районного суду міста Львова від 19 серпня 2020 року в частині стягнення розміру аліментів, зменшивши їх розмір з 1/4 грн. до 1/6 частини.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення Сихівського районного суду міста Львова від 19 серпня 2020 року залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок державного бюджету частину сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 630,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2021 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

О.М. Ванівський