Ухвала

27 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 753/7186/19

провадження № 61-6438ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , поданими представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання - в розмірі 10 000,00 грн щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі

16,67 % всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня

2020 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання до досягення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, у розмірі

1/8 частини заробітку щомісячно, починаючи з 03 квітня 2019 року до 23 вересня

2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1 536,80 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня

2020 року залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року заяву ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 про перерозподіл судових витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.

У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційні скарги, в яких просить: 1) скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_3 та задоволення його зустрічних позовних вимог; 2) скасувати додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 25 лютого 2021 року та відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі за позовами про стягнення аліментів.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ,

від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року та додаткової постанови Київського апеляційного суду від 25 лютого

2021 року про можливість їх оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційні скарги ОСОБА_1 подані на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , поданими представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня

2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Копію ухвали, разом з доданими до скарг матеріалами направити особі, яка подавала касаційні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат