Провадження № 6/522/460/21
У Х В А Л А

23 квітня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Кісліної В.І.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за заявою ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Мотивує вимоги тим, що 06 лютого 2012 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по справі № 2/1522/10738/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ОД14/10/2007/840-К/270 від 19.10.2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНС» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим кредитним договором № ОД14/10/2007/840-К/270 від 19.10.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим Кредитним договором ОД14/10/2007/840-К/270 від 19.10.2007 року.

Щодо видачі дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання повідомили, що згідно акту ПАТ «КБ «НАДРА» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимоги, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті. Також зазначили, що у зв`язку з ліквідацією Банку, припиненням основної діяльності банку, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що також не залежала від первісного стягувача - Банку, вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2012 року по справі № 2/1522/10738/11 позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "НАДРА" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк НАДРА" суму заборгованості у розмірі 104 027,19 гривень, витрати по сплаті державного мита в розмірі 1040,28 гривень та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 120 гривень.

Ухвалою суду від 26 листопада 2012 року заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2012 року по цивільній справі 2/1522/10738/11 за позовом ПАТ «Комерційний банк Надра» в особі філії ПАТ «КБ НАДРА» Одеського регіонального управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Рішення набрало законної сили та був виданий виконавчий документ.

Водночас, ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНС» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим кредитним договором № ОД14/10/2007/840-К/270 від 19.10.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим Кредитним договором № ОД14/10/2007/840-К/270 від 19.10.2007 року.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Системний аналіз вимог ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» та правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язані можлива з підстав правонаступництва (припинення юридичної особи) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним на розгляд судом заяви про заміну стягувача.

Таким чином, вимога про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В ч. 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до п. 17.4 ч.І Перехідних Положень (розділ XIII) ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувана наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувана унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду від 16.08.2018р. у справі №6/275-08.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 123 вказаного вище Кодексу, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За ст. 124 ЦПК України, строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання про стягнення заборгованості по справі №2/1522/10738/11.

Керуючись ст.ст. 55, 260, 433, 512, 514 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп» (), у справі № 2/1522/10738/11.

Видати дублікат виконавчого листа виданого Приморським районним судом м. Одеси на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2012 року в цивільній справі № 2/1522/10738/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ОД14/10/2007/840-К/270 від 19.10.2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчих документів - виконавчого листа виданого Приморським районним судом м. Одеси на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2012 року в цивільній справі № 2/1522/10738/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ОД14/10/2007/840-К/270 від 19.10.2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя

23.04.21