У х в а л а

26 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 195/416/16-ц

провадження № 61-4475 ск 21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області

від 12 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня

2019 року залишено без змін.

У березні 2021 року ОСОБА_2 до Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 23 березня 2021 року касаційне провадження у зазначеній справі відкрито

та витребувано її з суду першої інстанції.

У квітні 2021 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , у якому заявник просить рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У частині першій статті 395 ЦПК України зазначено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу

в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції

в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 395 ЦПК України відзив

на касаційну скаргу має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

Разом з тим, положеннями статті 389 ЦПК України учасники справи

мають право подати касаційну скаргу, форма і зміст якої має відповідати статті 392 ЦПК України. Також передбачено можливість подати приєднання

до касаційної скарги відповідно до статті 397 ЦПК України.

Враховуючи зміст поданого ОСОБА_1 відзиву і його вимоги, вказаний процесуальний документ, у якому зазначено про скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанцій, за своєю суттю

є окремою касаційною скаргою.

Таким чином, ОСОБА_1 у разі наміру подання саме касаційної скарги,

її зміст і форму необхідно привести у відповідність до вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_2 містить ознаки окремої касаційної скарги, проте не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України

він залишається без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відзив ОСОБА_1 , який за змістом є касаційною скаргою, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 21 травня

2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали відзив на касаційну скаргу вважатиметься неподаним та буде повернутий заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько