ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2013 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду із позовом до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що відповідно до кредитного договору № DNH4KS20881136 від 03 липня 2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 11 158,76 грн., зі сплатою за користування ним відсотків. Однак, у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, в зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 28 травня 2013 року склала 89 116,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6 974,16 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 30 368,08 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 47 054,37 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 4 219,83грн. Вимоги, що випливають з кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ "Акцент - Банк" договору поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року, що обмежуються сумою 10 000,00 грн., у зв`язку з чим він є солідарним відповідачем в межах зазначеної суми.

Враховуючи викладене, Банк просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 79 116,44 грн., а також витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн..

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2013 року задоволено частково позовні вимоги Банку, а саме, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № DNH4KS20881136 від 03 липня 2006 року в сумі 79 116,44 грн. та стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 суму 10 000,00 грн., а всього заборгованість у сумі 89 116, 44 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Банку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Банком пропущено строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2013 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати в частині, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

З вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Звертаючись до суду з цим позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" на обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на факт укладення між сторонами кредитного договору № DNH4KS20881136 від 03 липня 2006 року, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 11 158,76 грн., зі сплатою за користування ним відсотків урозмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 липня 2008 року.

При цьому, на підтвердження укладання вказаного кредиту та виниклої кредитної заборгованості банк надав розрахунок заборгованості за договором, за яким останній платіж відповідачкою був здійснений 06 вересня 2007 року, тоді як із позовом Банк звернувся лише 15 серпня 2013 року.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Під час слухання справи в суді апеляційної інстанції, відповідачка заявила про застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строків позовної давності.

Керуючись вказаними нормами права, а також встановивши, що відповідачка останній раз здійснила погашення заборгованості за наданим кредитом 06 вересня 2007 року, а з позовом Банк звернувся лише 15 серпня 2013 року, - колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин загального трирічного строку позовної давності за наявності відповідної заяви відповідачки, що в силу вимог ст. 267 ЦК України є правою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Банку.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк".

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1338,00 грн.

Що стосується рішення суду про відмову в задоволенні позову Банку про стягнення витрат на правничу допомогу, то в цій частині рішення суду не переглядається, а тому в цій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2013 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1338,00 грн.

В решті рішення суду залишити без змін..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко