Справа № 755/8102/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року по цивільній справі № 755/8102/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку 01.04.2021 року звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року по цивільній справі № 755/8102/20.

Заява обґрунтована тим, що 27 січня 2021 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення, виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 . Судове рішення відповідачем було отримане з Державного реєстру судових рішень 29.03.2021 року, оскільки в паперовій формі рішення суду не отримувала. Про призначення судових засідань відповідачу відомо не було з причин не отримання судових повісток, за таких обставин не знала про існування судового процесу.

Заявник зазначає, що про існування заочного судового рішення вона дізналася від своїх батьків, які в свою чергу довідалися про дані обставини від ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи № 766/10580/20, яка перебуває у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Право власності на квартиру АДРЕСА_1 було набуто її матір`ю ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право власності від 03.12.2008 року виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконкому Київської міської ради. Вказана квартира була придбана її батьками з метою забезпечення її житлом у м. Києві. Реєстрація місця її проживання у спірній квартирі з 02.02.2009 року, там вона постійно проживає до даного часу. Наскільки їй відомо, то її батьки неодноразово отримували в борг у ОСОБА_2 значні суми грошових коштів для розвитку власної справи. В якості забезпечення виконання грошового зобов`язання за договором позики її мати передала оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру ОСОБА_2 , також надала нотаріально посвідчену довіреність від 16.04.2013 року гр. ОСОБА_5 на розпорядження квартирою. 22.12.2015 року між ОСОБА_3 , як продавцем, в інтересах якої по нотаріальній довіреності діяв ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу квартири, зі змісту якого вбачається твердження покупця про те, що квартира ним візуально оглянута до оформлення договору. 10.12.2018 року власником квартири став позивач, відповідно договору дарування квартири. Про такі договори її батьки не знали. Позивачу з 2011 року (можливо і раніше) достовірно було відомо про те, що вищезгадана квартира була придбана для її забезпечення житлом у м. Києві, про її фактичне місце проживання та про реєстрацію її місця проживання у даному житлі, проте до неї про виселення з квартири ОСОБА_2 жодного разу не звертався. У цьому році позивач неодноразово пропонував її батькам повернути у власність спірну квартиру за умови повернення боргу визначеного у цивільній справі № 766/10580/20, яка перебуває у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Від представника відповідача ОСОБА_7 до суду надійшла заява про відкладення судового засідання через його зайнятість у розгляді іншої справи.

За приписами положень частини 2 ст. 286, частини 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження. Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням вищенаведених вимог процесуального закону суд вважає за можливе розглянути заяву без участі сторони відповідача та позивача за наявних у справі доказів з урахуванням обґрунтувань викладених у заяві про перегляд заочного рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені відповідачем підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як убачається з матеріалів цивільної справи № 755/8102/20, ОСОБА_1 фактично не отримувала копії рішення суду від 27.01.2021 року. За повідомленням відповідача, про судове рішення їй стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень.

27 січня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва у цивільній справі № 755/8102/20 ухвалене рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення. Виселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири АДРЕСА_1 та стягнуто з відповідача на користь позивача 840,80 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення від 27.01.2021 року у вищевказаній справі ухвалене заочне з тих підстав, що відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, суд про причини неявки не повідомила, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористалась.

Згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявками в судові засідання відповідача, неотриманням нею процесуальних документів та з урахуванням заяви представника позивача, який не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, суд провів заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення у справі 27.01.2021 року про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення.

З матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_1 викликалась в судові засідання за вказаною у позовній заяві адресою проживання: АДРЕСА_1 , яка є адресою реєстрації відповідача. Процесуальні документи які надсилались за вказаною адресою були повернуті без вручення відповідачу.

Отже, на час розгляду справи відповідач не отримувала судових повісток з викликами в судові засідання.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене, про розгляд справи відповідач ОСОБА_1 повідомлена не була.

За вимогами ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, лише сукупність зазначених обставин є підставою для скасування заочного рішення в порядку ст. 288 ЦПК України.

В даному випадку, окрім того, що суд дійшов висновку про неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, у заяві відповідача ОСОБА_1 не наведено жодних посилань на конкретні докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, надані стороною позивача докази в процесі вирішення справи були оцінені судом і на підставі цієї оцінки та встановлених обставин прийняте рішення про задоволення позову частково.

Фактично у своїй заяві відповідач посилається на події, що передували та стали підставою для відчуження спірної квартири, що належала її матері ОСОБА_3 , а також на те, що як на момент продажу квартири, так і на момент укладення договору дарування на користь позивача останньому було відомо про реєстрацію та проживання відповідача у спірній квартирі, однак із будь якими вимогами до відповідача позивач не звертався.

Проте, такі посилання відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Крім того, приймаючи рішення за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, відповідачем ОСОБА_1 до заяви не надано жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і які не були враховані судом під час ухвалення рішення, а тому у суду відсутні підстави визначені у ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Також суд роз`яснює, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 95, 260, 287, 288, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року по цивільній справі № 755/8102/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 28.04.2021 року.

Суддя