Провадження № 2/643/474/21
22.03.2021 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Сліденко В.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департамент реєстрації місця проживання Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 (далі - відповідач) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Квартира).
В обґрунтування позову зазначив, що в Квартирі зареєстровані наступні особи: позивач, мати позивача ОСОБА_4 , дочка позивача ОСОБА_3 , а також зареєстрований, але не проживає брат позивача ОСОБА_2 (відповідач). Квартира не приватизована. Відповідач в Квартирі не проживає з вересня 1997 року, забрав усі свої речі, добровільно залишив житлове приміщення, участі в оплаті Квартири не приймав і не приймає, Квартирою не цікавиться.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Допитаний за його згодою в якості свідка, позивач надав показання, згідно яких проживає в Квартирі з 1971. Відповідач був зареєстрований в Квартирі в 1997, проте з 1997 в Квартирі не проживає. Позивач не чинив відповідачу перешкоди у проживанні в Квартирі. Відповідач останній раз був в Квартирі приблизно 20 років тому, коли взяв у матері позивача 100,00 грн., та більше після цього до Квартир не приходив. Відповідач зловживав алкогольним напоями, місце його проживання позивачу невідоме. Позивачу невідомо про наявність будь-яких поважних причин непроживання відповідача в Квартирі.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом, він проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 1971 року разом з дружиною ОСОБА_6 . Позивач проживає в квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку. Його квартира та Квартира позивача знаходяться на одному поверсі. Відповідача він також знає, останній проживав в Квартирі у 1971-1996 роках. Причини, з яких відповідач перестав проживати в Квартирі, йому невідомі. Йому відомо, що відповідач зловживав алкоголем. Він буває в Квартирі приблизно 1-3 рази на місяць. Відповідач останні 20 років в Квартирі не проживає, його речі в Квартирі відсутні. В Квартирі проживають позивач, його мати та дружина. Всіх вказаних осіб він періодично бачить. Він підтверджує, що відповідач не проживає в Квартирі приблизно останні 20 років.
Після пред`явлення судом свідку ОСОБА_5 для огляду Актів про непроживання, свідок підтвердив, що підпис в Актах виконаний ним особисто та він підтверджує вірність інформації, зафіксованої в актах.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сусідом, вона проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 1971 року разом з чоловіком ОСОБА_5 . Позивач проживає в Квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку. Їх квартири знаходяться на одному поверсі. Відповідача вона знає, він є братом позивача. Відповідач не проживає в Квартирі приблизно 20 років. З яких причин відповідач перестав проживати в Квартирі, їй не відомо. Їй не відомо, щоб позивач чинив відповідачу перешкоди в проживанні в Квартирі. Вона буває в Квартирі приблизно 1 раз на місяць. Відповідача та його речей вона в Квартирі протягом останніх 20 років не бачила.
ОСОБА_7 , допитана за її згодою в якості свідка, показала, що є дружиною позивача та проживає в Квартирі приблизно 15 років. З відповідачем вона знайома, він є братом позивача. Протягом останніх 15 років, які вона проживає в Квартирі, відповідач в Квартирі не проживав. Речі відповідача в Квартирі відсутні. Відповідач зловживав алкоголем. Перешкод відповідачу в проживанні в Квартирі не чинилось. Свідок підтверджує, що останні 15 років відповідач в Квартирі не проживає.
Суд, заслухавши показання позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, в Квартирі зареєстровані наступні особи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .
Як вбачається з листа начальника Московського ВП ГУНП в Х/о № 228а-з/119-67/01 від 15.11.2019 року, ОСОБА_2 в період з 01.01.2014 року по теперішній час до Московського ВП ГУНП в Харківській області з заявами чи скаргами щодо порушення його права на користування житловим приміщенням за адресою Квартири не звертався.
Відповідно до Актів про непроживання від 21.10.2019, 18.11.2019, складених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вказані особи підтверджують, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою Квартири, за місцем реєстрації не проживає з вересня 1997 по даний час, його речі в квартирі відсутні.
Згідно листа Департаменту інформатизації МВС України від 24.02.2020, наданого на виконання ухвали суду, станом на 16.03.2020 відомості стосовно ОСОБА_2 відсутні.
Відповідно до листа Кадрового центру Збройних сил України МОУ від 30.03.2020, наданого на виконання ухвали суду, в період з 01.01.2018 по теперішній час відомості про проходження військової служби ОСОБА_2 відсутні.
Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
З досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в Квартирі понад шести місяців. Поважних причин непроживання відповідача в Квартирі та обставин, з якими чинне законодавство України пов`язує збереження за відповідачем права користування Квартирою понад строки, визначені ст. 71 ЖК УРСР, судом не встановлено.
За таких обставин, вирішуючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департамент реєстрації місця проживання Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.А. Крівцов