Ухвала

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 487/4013/17

провадження № 61-4355ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Миколаївського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» про визнання недійсними окремих умов кредитного договору та додаткового договору до нього та застосування наслідків недійсного правочину,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Миколаївського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі -Миколаївське регіональне управління держмолодьжитла або Фонд) про визнання недійсними окремих умов кредитного договору та додаткового договору до нього та застосування наслідків.

В обґрунтування позову зазначала, що 29 жовтня 2014 року між нею та Фондом укладено пільговий довготерміновий договір про надання кредиту молодій сім`ї на будівництво житла в сумі 338 878 грн., умовами якого передбачена, зокрема, і плата за супровід договору у розмірі 504,25 грн за квартал, що складає 13,8 % мінімальної заробітної плати. 31 січня 2017 року сторони уклали додатковий договір змінивши редакцію пунктів 1.6 та 1.7, що стосується плати за супровід договору. У новій редакції, яка почала діяти з 01 січня 2017 року плата за супровід склала 768,00 грн, тобто 16 % від прожиткового мінімуму для працездатної особи. На виконання умов кредитного договору щодо його супроводу, позивачем було сплачено 3 990,68 грн.

ОСОБА_1 зазначала, що відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції є незаконними, що відповідно до статей 203, 215 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦК України) є підставою для визнання недійсними таких умов споживчого кредиту.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 остаточно просила: визнати недійсними окремі умови кредитного договору від 29 жовтня 2014 року № 425, а саме: пункти 1.6, 1.7, 1.8 та додаткового договору від 31 січня 2017 року; застосувати наслідки недійсності окремих умов кредитного договору від 29 жовтня 2014 року № 425, а саме: пункти 1.6, 1.7, 1.8 та додаткового договору від 31 січня 2017 року; стягнути з Фонду на її користь 3990, 68 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з Миколаївського регіонального управління держмолодьжитла на користь ОСОБА_1 3 990,68 грн та 640,00 грн судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Миколаївське регіональне управління держмолодьжитла 16 березня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у вищевказаній справі, з пропуском строку встановленого статтею 390 Цивільного процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків. Зокрема запропоновано заявнику подати касаційну скаргу у новій редакції, в якій визначити підстави касаційного оскарження у відповідності до вимог статті 389 ЦПК України та доплатити судовий збір у розмірі 1 280,00 грн.

У строк визначений в ухвалі на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: касаційну скаргу у новій редакції та платіжне доручення від 23 квітня 2021 року № 585 про доплату судового збору у розмірі 1 280,00 грн.

Заявник у новій редакції касаційної скарги просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року, з огляду на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення отримано заявником 15 лютого 2021 року.

На підтвердження зазначеного додає до копії конверта апеляційного суду із штрихкодовим ідентифікатором № 234 про направлення постанови та витягу про відстеження поштового пересилання за відповідним штрихкодовим ідентифікатором з офіційного веб порталу Акціонерного товариства «Укрпошта».

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання Фонду про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки з наданих до клопотання доказів убачається, що оскаржувану постанову апеляційного суду заявник отримав 15 лютого 2021 року та звернувся з касаційною скаргою 16 березня 2021 року, що є підставою для його поновлення.

У новій редакції касаційної скарги заявник просить постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року скасувати, та ухвалити судове рішення, яким залишити позов без задоволення.

Як на підставу касаційного оскарження заявник у касаційній скарзі посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні). Зокрема, заявник у касаційній скарзі вказує на необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 487/6129/17, який застосований судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки недоліки касаційної скарги усунуто, за формою та змістом касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Разом із касаційною скаргою заявник подає клопотання про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року, оскільки існує ймовірність, що позивач звернеться до державної виконавчої служби з метою примусового виконання постанови, а відповідно буде відкрито виконавче провадження та накладено арешт на рахунки відповідача, що може істотно порушити права Фонду.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки заявником наведені заявником підстави для зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року є необґрунтованими, а також не додано доказів, які б підтверджували наявність підстав для зупинення виконання судового рішення, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, то клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Миколаївському регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» строк на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» про визнання недійсними окремих умов кредитного договору та додаткового договору до нього та застосування наслідків недійсного правочину, за касаційною скаргою Миколаївського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року.

Витребувати з Заводського районного суду м. Миколаєва матеріали вищезазначеної цивільної справи № 487/4013/17.

В задоволенні клопотання Миколаївського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик