ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м.Суми

Справа №581/102/21

Номер провадження 22-ц/816/673/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

учасники справи:

заявник Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»,

боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»

на ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 березня 2021 року про відмову у видачі наказу, постановлену у складі судді Сізова Д.В., у приміщенні Липоводолинського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 956 грн 95 коп., інфляційних збитків в сумі 40 грн 56 коп., 3% річних у розмірі 15 грн 47 коп. та судового збору у розмірі 227 грн.

Свої вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу і користується послугами з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, по особовому рахунку утворилася заборгованість за послуги з розподілу природного газу у сумі 956 грн 95 коп., яка сплачена не була.

Липоводолинський районний суд Сумської області ухвалою від 04 березня 2021 року відмовив АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз», не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відносини між сторонами регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498. Договір розподілу природного газу є публічним договором приєднання, а отже не потребує його підписання у письмовій формі з кожним споживачем. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є часткова сплата споживачем рахунків АТ «Сумигаз». Заявником було надано суду копії витягів з друкованого видання, в якому міститься текст типового договору розподілу природного газу та змін до нього. У випадку незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Зазначає, що боржником не оплачено послугу з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2021 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження існування договірних відносин, заявником не надано доказів приєднання ОСОБА_1 до умов договору на розподіл природного газу.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду, виходячи з наступного.

У відповідності до приписів ст.ст. 160, 161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як убачається з матеріалів справи, до заяви про видачу судового наказу АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» було надано копію Типового договору на розподіл природного газу, який розміщений в друкованих виданнях (а.с.10-11). Крім того, на підтвердження фактичного споживання природного газу боржником, заявником було надано розрахунок річної замовленої потужності з особового рахунку боржника, довідку про зареєстрованих осіб та копію досудового попередження з доказами про вручення його боржнику (а. с. 4-6).

Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (п.п.1.1, 1.2 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 № 2498).

Згідно з вимогами ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Типовий договір є договір приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися договірні відносини щодо послуг з розподілу природного газу, з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Проте, суд першої інстанції не врахував вищенаведених обставин і дійшов помилкового висновку щодо невідповідності заяви АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» вимогам ст. 163 ЦПК України.

Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» задовольнити.

Ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 березня 2021 року про відмову у видачі судового наказу в даній справі скасувати, а справу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, інфляційних збитків та трьох відсотків річних, направити для продовження розгляду до Липоводолинського районного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді О.Ю.Кононенко

С.С.Ткачук