Справа № 276/998/20
Провадження по справі №2/276/500/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що 08.08.2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сину ОСОБА_3 відповідач допомагає, однак дочці ОСОБА_4 не допомагає взагалі, у зв`язку із чим вона звертається до суду та проситьстягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.10.2020 року відкрито провадження у справі № 276/998/20 за вказаним позовом та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог статті 128 та частини 5 статті 130ЦПК України, в судове засідання не з`явились.

19 квітня 2021 року до суду надійшли клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про об`єднання справи в одне провадження та про призначення експертизи.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року у задоволенні вказаних клопотань представника відповідача ОСОБА_7 відмовлено.

Відповідач і представник відповідача тричі поспіль в судові засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від відповідача та його представника на адресу суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи. Судом були задоволені клопотання і розгляд справи неодноразово відкладався. В подальшому від представника відповідача надійшли клопотання про об`єднання справи в одне провадження та про призначення експертизи у яких представник відповідача просив суд, у разі відмови у задоволенні вказаних клопотань, відкласти розгляд справи у зв`язку із пандемією корона вірусу.

У зв`язку з черговою неявкою в судове засідання відповідача та його представника, причини їх неявки визнано судом неповажними і ухвалено проводити розгляд справи без їх присутності.

У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 08 серпня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що слідує з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 видане повторно 14.05.2020 року (а.сп.4).

Із дослідженої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане 15.05.2020 року слідує, що сторони є батьками неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.сп.5).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини 2 та 3 статті 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Доказів на спростування вищевказаного відповідачем суду не надано, як і доказів того, що ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_4 .

Суд також враховує, що відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, доказів того, що він за станом здоров`я не може працювати, суду не надано, а тому, на думку суду, відповідач може вжити заходів для забезпечення своєї дитини, яка потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи з завдань цивільного судочинства, в забезпеченні інтересів дитини, які полягають, крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів, виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини та з урахуванням відомостей про матеріальний стан відповідача, керуючись принципом доцільності, справедливості, вважає необхідним встановити розмір аліментів на рівні ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів дитини та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дочки.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 , але не менше 50% для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 липня 2020 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської областішляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 23.04.2021 року.

Суддя А.М. Збаражський