УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/521/5986/11

провадження № 6/521/356/21

28 квітня 2021 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жураківській Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих листів по цивільній справі №2/521/5986/11, виданих Малиновським районним судом міста Одеси за рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 25.06.2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00019R41 від 20.06.2008 року, яка станом на 29.06.2011 року складала: 386951,61 гривень поточна заборгованість за наданим кредитом, 35 468,36 гривень заборгованість по сплаті відсотків, 7 152,98 гривень заборгованість за пенею за несплату основного боргу, 16 495,50 гривень заборгованість за пенею за несплату процентів, 3 265,98 гривень заборгованість по несплаті штрафу, а всього 449 334 гривень 43 копійки. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» 1700 гривень в рахунок сплаченого судового збору та 120,00 гривень в рахунок сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.03.2014 року скасовано рішення суду від 25.06.2012 року в частині відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалено нове рішення, яким в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 20.06.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00019R41 від 20.06.2008 року, а також про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 22.02.2021 року у цивільній справі №2/521/5986/11 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки у разі виконання своїх зобов`язань боржником перед кредитором (позивачем, стягувачем), виконавче провадження має бути закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а не шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

01.03.2021 року заявник звернувся до Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про виключення його з реєстру боржників та зняття усіх обтяжень, що накладені в рамках ВП №55822583, та подав заяву про закінчення виконавчого провадження №53795660 з примусового виконання виконавчого листа №2/1519/5986/11 від 10.10.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Однак 12.04.2021 року Першим Малиновським ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) заявнику відмовлено, оскільки відсутні підстави для виключення ОСОБА_1 з реєстру боржників за ВП №55822583, зокрема у зв`язку з тим, що 27.05.2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного, заявник знову звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на матеріально-правові та процесуально-правові.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

За змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Вирішуючи питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з того, що відповідно до листа Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.04.2021 року, на даний час виконавчий лист №2/1519/5986/11 виданий Малиновським районним судом міста Одеси 26.11.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00019R41 від 20.06.2008 року, не перебуває на виконанні, оскільки 27.05.2020 року його повернуто стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на дату розгляду заяви строк пред`явлення виконавчого листа сплинув та питання про поновлення строку його пред`явлення судом не вирішувався, що свідчить про відсутність підстав додаткового визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки він фактично не може бути пред`явлений для примусового виконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 353, 354, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк