_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/180/21
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

27.04.2021 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , яка подана через адвоката Гриценко Віталія Євгеновича, про встановлення факту належності документів,-

ВСТАНОВИВ:

13.04.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана через адвоката Гриценко В.Є., в якій просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло від 06.02.1995 року на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021 року вказану цивільну справу передано судді Гниличенко М.В.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З метою з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) заявника судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було направлено запит до відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 22.04.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по м.Одесі та Одеській області не значиться.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ч.2 ст.316 ЦПК України - підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Представником заявника адвокатом Гриценко В.Є. до позовної заяви додано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого 10 липня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що постійне проживання заявника зазначено США, заявник прийнята на консульський облік Генерального консульства України в Нью-Йорку 04.06.2010 року.

Із тексту заяви про встановлення юридичного факту місце проживання заявника ОСОБА_1 зазначено - АДРЕСА_2 . Однак, будь-яких доказів щодо знаходження заявника на території України, з відміткою у паспорті щодо перетину Державного кордону України та проживанням заявника за місцем проживання, зазначеним у заяві, суду не надано.

Тобто, на даний час суд не має можливості визначити підсудність даної справи за ч.1 - за місцем проживання заявника або за ч.2 ст.316 ЦПК України - підсудність справи буде визначено ухвалою судді Верховного Суду.

Також, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд повинен звернути увагу на відповідність позовної заяви вимогам статті 175 ЦПК.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Пред`явлена заява підлягає залишенню без руху оскільки не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

В заяві заявником ОСОБА_1 зазначено місце проживання на території України АДРЕСА_2 . Однак, вказана інформація не підтверджує зареєстроване місце проживання чи перебування заявника та право на звернення з вищевказаною заявою саме до Київського районного суду м.Одеси.

У статті 315 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення юридичних фактів. До таких умов віднесено: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт; встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі. Заінтересованими особами по цій справі повинні бути організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Заінтересованої особою буде той орган, куди заявник буде звертатися з рішення суду для його реалізації.

Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Проте, заявником в заяві про встановлення факту належності документів, яка розглядається в порядку окремого провадження, взагалі не зазначено заінтересовану особу.

В постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п.3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що відсутні докази реєстрації свідоцтва про право власності на житло у встановленому законом порядку, а також прізвище заявника та її батьків у свідоцтві про народження зазначено " ОСОБА_2 ", що не співпадає з прізвищем заявника у заяві " ОСОБА_2 ".

На підставі викладеного, ОСОБА_1 необхідно підтвердити фактичне місце її проживання на час подання вказаної заяви до суду з метою визначення підсудності справи, надати докази /звернення/ щодо неможливості одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, визначити та залучити заінтересовану особу,

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, оскільки заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, її необхідно залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана через адвоката Гриценко Віталія Євгеновича про встановлення факту належності документів залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків поданої заяви - п`ять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гниличенко М. В.