Номер провадження: 22-ц/813/7824/21
Номер справи місцевого суду: 2-1042/11
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

26.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Дришлюка А.І. дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 03 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,-

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2010 року ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернулось до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за укладеним між ними 11.10.2007 року кредитним договором та договором поруки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до умов кредитного договору № 5754059 від 11.10.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк`та ОСОБА_2 , Банк зобов`язався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 143 000,00 доларів США на споживчі потреби. З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 по Кредитному договору між Банком та ОСОБА_1 11.10.2007 року був укладений договір поруки № 5754074. Станом на 20.09.2010 р. заборгованість ОСОБА_2 перед Банком складала 181 877,82 доларів США. З зазначених договорів вбачалось, що ОСОБА_1 зобов`язався перед кредитором за виконання зобов`язань щодо погашення кредиту ОСОБА_2 , яких ні вона, ні поручитель не виконали, що підтверджувалось розрахунком суми позову. Дані обставини стали підставою для звернення до суду (а.с.1-9).

10 березня 2011 року заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки було задоволено (а.с.81-82).

23 січня 2018 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси заочне рішення від 10.03.2011 року було скасовано (а.с.95-96).

03 квітня 2019 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за Кредитним договором № 5754059 від 11.10.2007 р. та Договором поруки № 5754074 від 11.10.2007 р у загальній сумі 181 877 (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят сім) доларів США 82 центи, що за курсом НБУ України становить 4906001 гривню 05 коп., перерахувати грошові кошти Філії ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПУМБ» в м.Одесі, МФО 328191, . Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» державне мито у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, витрати за інформаційне-технічне забезпечення процесу у розмірі 120 (сто двадцять) гривень (а.с.176-180).

15 квітня 2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 03 квітня 2019 року. Апелянт повідомляє, що за кредитним договором, ОСОБА_2 мала повернути кредит частинами не пізніше 11.10.2027 року, проте 26.12.2008 Банк направив на адресу ОСОБА_2 претензію- вимогу про дострокове повернення кредиту та процентів за користування кредитом, а отже, на думку апелянта, надіславши таку вимогу, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, що спричинило відлік строку на пред`явлення вимоги до поручителя, який сплинув 04.08.2009 року. Апелянт посилається на ч.4 ст.559 ЦК України в редакції чинній на час укладання договору, та вказує, що порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Тому, апелянт вважає, що право кредитора і обов`язок поручителя після закінчення такого строку припиняються і жодних дій щодо реалізації цього права кредитор вчиняти не може. Апелянт зауважує, що банком не було реалізоване право на своєчасне позачергове врегулювання виниклої заборгованості, адже відмовився прийняти належне виконання зобов`язання за рахунок іпотечного майна, яке було запропоноване ОСОБА_2 . Тобто, на думку апелянта, іпотекодавець, склавши довіреність на ім`я представника банку ,надав банку право на прийняття належного виконання зобов язання за рахунок предмета іпотеки, яким банк не скористався чим фактично підтвердив відмову від прийняття належного виконання зобов`язаннь. При цьому, апелянт посилається на ч.2 ст.559 ЦК України в редакції, чинній на момент укладання договору поруки та вказує, що порука припиняється після настання строку виконання зобов`язання або після того як кредитор відмовився прийняти належне виконання. Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме, щодо сповіщення учасника справи про час та місце судового засідання, адже в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, і тому апелянт стверджує, що не мав можливості належним чином захистити свої права та інтереси, надати до суду докази, якими спростовуються позовні вимоги по відношенню до нього. Апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 03 квітня 2019 року та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с.193-197)

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення було складено 03 квітня 2019 року, апеляційну скаргу отримано Суворовським районним судом м.Одеси 15 квітня 2021 року, отже, строк на апеляційне оскарження було пропущено.

Апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження через те, що 31 березня 2021 року він дізнався про існування оскаржуваного рішення, коли звернувся за юридичною консультацією до юриста з інших побутових питань, пізніше звернувся до Суворовського районного суду з заявою про видачу копії рішення і 07 квітня 2021 року її отримав.

Так як, ОСОБА_1 не був присутнім при проголошенні судового рішення, відомостей про отримання ним копії судового рішення в матеріалах справи відсутні, а відповідно до заяви ОСОБА_1 про видачу копії судового рішення, він звернувся до Суворовського районного суду задля отримання копії лише 01 квітня 2021 року, апеляційний суд приходить до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження.

В свою чергу, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України: апелянт не надав докази підтвердження сплати суми судового збору за подання до суду апеляційної скарги або документи, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. отже сума судового збору, що підлягає сплаті становить 1365 грн (980*150%).

Судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачується через банківські установи, чи поштовим відділенням зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник повинен вказати слова «судовий збір», код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Отримувач коштів - УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015757

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 03 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки- залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк