_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2800/21
УХВАЛА

28.04.2021 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2021 року позивачка звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя вважає за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Звернувшись до суду із вищевказаним позовом, позивач не сплатив судовий збір пославшись на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Однак, суд вважає таке посилання безпідставним, враховуючи наступне.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Водночас, як вбачається із матеріалів позовної заяви предметом договору поставки, невиконання якого стало підставою для звернення до суду із даним позовом, є ступені з ясеню, підступені, фарбування каркасу драбини, з договору не вбачається, що поставка має відбутися за адресою проживання позивача, а тому відсутні докази, що договір поставки укладений нею для особистих потреб, та не пов`язаний з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, позивач не є споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому, в даному випадку, не звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду.

Отже, в порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з ціни позову позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908 грн. і надати документи, що підтверджують його сплату у відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України або надати суду документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду документів, що підтверджують сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Маломуж А. І.