У Х В А Л А

26 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 428/15294/18

провадження № 61-5437ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно списаних коштів з рахунку та пені за прострочення повернення суми неналежного переказу,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - Банк) про стягнення безпідставно списаних коштів з рахунку, посилаючись на те, що 05 березня 2015 року між нею та Банком укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до пункту 1.1 договору Банк, на підставі наданих клієнтом документів відкрив рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк надав платіжну картку типу «MasterCard Standart Debit Military Main 0», та ПІН -конверт до неї.

03 жовтня 2018 року 05 год. 00 хв. позивач виявила непрацюючу сім-карту за номером телефону НОМЕР_2 , до якого підключено смс - послугу інформування про здійснені операції за рахунком. Позивач здійснила дзвінок оператору мобільного зв`язку «Vodafone», який рекомендував придбати пакет «Відновлення та заміна сім -карти» та замінити непрацюючу сім-карту.

04 жовтня 2018 року позивач відновила роботу сім-карти за мобільним телефоном. Наступного дня здійснила дзвінок на гарячу лінію Банку НОМЕР_3 , за яким оператор повідомив про списання коштів з рахунку 03 жовтня 2018 року та залишок коштів на рахунку у розмірі 63,12 грн. Платіжну картку № НОМЕР_4 заблоковано.

Позивач звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої 06 жовтня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про шахрайські дії, вчинені невідомою особою.

В той день, позивач надала до відділення Банку -ТВБВ № 10012/07 філії Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» заяву - повідомлення про вчинення кримінального правопорушення невідомими особами з платіжною карткою, внаслідок якого позивачу завдано майнову шкоду у розмірі 308 890,00 грн.

Незаконне списання коштів з рахунку відбулося 03 жовтня 2018 року, починаючи у період часу з 12 год. 50 хв. до 14 год. 18 хв., у кількості 83 транзакцій на суму 308 890,00 грн, які здійснені за допомогою системи «UKR KYIV MOBILE BANKING».

Відповідно до роздруківки дзвінків за абонентським номером НОМЕР_2 , наданої мобільним оператором «Vodafone», за період з 27 вересня 2018 року до 01 жовтня 2018 року за номером сім -карти НОМЕР_5 , та за період з 02 жовтня 2018 року до 03 жовтня 2018 року за номером сім -карти НОМЕР_6 , та за період з 02 жовтня 2018 року до 07 жовтня 2018 року за номером сім-карти НОМЕР_7 , встановлено, що 02 жовтня 2018 року о 19 год. 05 хв. невідомими особами здійснювалися дії щодо заміни сім-карти та до 04 жовтня 2018 року до 09 год. 23 хв. невідомі особи активно користувалися послугами Банку, про що свідчать телефонні розмови з контакт - центром Банку за номерами НОМЕР_8 та НОМЕР_3 та відповідні смс-повідомлення від Банку.

24 жовтня 2018 року після звернення до працівників Банку, їй в усній формі повідомлено, що в результаті проведеного службового розслідування за фактом списання коштів з рахунку позивача, недоліків у роботі банківської установи не виявлено. У зв`язку з чим 05 листопада 2018 року позивач письмово звернулася до голови правління Банку про проведення службового розслідування за фактом незаконного списання коштів з рахунку та їх повернення.

Таким чином, позивач вважає, що вона вчинила всі передбачені законом дії, для захисту свого порушеного права. Проте банківська установа відмовляється повертати їй грошові кошти, що й стало підставою для звернення до суду.

Просила стягнути з Банку суму безпідставно списаних коштів з рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 308 890,00 грн та пеню за прострочення повернення суми неналежного переказу у розмірі 114 907,08 грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 вересня 2020 року позов задоволено.

Стягнено з Банку на користь ОСОБА_1 суму безпідставно списаних коштів з рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 308 890,00 грн та пеню у розмірі 114 907,08 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухваливши рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, відповідач не довів, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, про списання коштів з її рахунку позивач невідкладно повідомила відповідача та просила заблокувати його, проте Банк не перевірив обставин наведених у заяві, а отже безпідставно списані банком із рахунку позивача грошові кошти підлягають поверненню.

Постановою Луганського апеляційного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу Банку задоволено. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 вересня 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що вина Банку у здійсненні даних операцій відсутня, оскільки обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, а саме списання коштів з належного йому рахунку внаслідок здійснення Банком неналежного переказу, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Враховуючи, що всі операції здійснювалися з введенням персональних даних позивача, пароль для відповідних операцій надісланий на її фінансовий номер, у Банка не було підстав для відмови в обслуговуванні рахунку позивача, зокрема переказу коштів.

Суд апеляційної інстанції вказав, що до спірних правовідносин суд першої інстанції помилково застосував пункти 6.7, 6.8 Положення «Про Порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, оскільки вказане положення втратило чинність 12 листопада 2014 року, і до цих правовідносин не застосовується.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Луганського апеляційного суду від 28 січня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 207,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення безпідставно списаних коштів з рахунку та пені за прострочення повернення суми неналежного переказу у розмірі 423 797,08 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 207,00 грн*250=567 500,00 грн) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Отже, справа є малозначною.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Доводи касаційної скарги хоча і містять посилання на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте зводяться до незгоди зі встановленими обставинами та оцінкою доказів, не стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що справа має для неї виняткове значення, є необґрунтованими, оскільки нічим не підтверджені, а тому не можуть бути підставою для висновків про наявність обставин, за яких рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Оскільки оскаржена заявником постанова Луганського апеляційного суду від 28 січня 2021 року постановлена у малозначній справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно списаних коштів з рахунку пені за прострочення повернення суми неналежного переказу відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко