Справа №295/2234/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богунського районного суду м.Житомира перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів.

Відповідачем подано зустрічний позов, в якому особа, вказуючи на можливість забезпечення найкращих інтересів малолітніх дітей за місцем проживання батька, просить визначити місце проживання дітей із ним.

Стороною подане клопотання про звільнення від сплати судового збору з врахуванням майнового стану.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

У своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі № 686/114/16-ц Верховний суд зауважив, що положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відомості державної податкової служби про суми виплачених доходів та утриманих податків, на які посилається відповідач на підтвердження матеріального становища, не можуть об`єктивно, в самостійному вигляді, вказувати на дійсний майновий стан та річний дохід особи, бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідач не наводить даних про те, чи приймає він участь в утриманні нерухомого майна, відносно якого виникли права та обов`язки як члена сім`ї власника, чи перебуває у його користуванні транспортні засоби, чи здійснює утримання такого майна, якщо так, за рахунок яких надходжень.

Є необхідним звернути увагу, що інтереси відповідача представляє адвокат на підставі ордеру про надання правничої допомоги. Відомості про отримання безоплатної правничої допомоги суду не надано.

З огляду на вказані обставини, позовна заява підлягає залишенню без руху як така, що не відповідає вимогам ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням характеру заявленої вимоги, позивач (відповідач за первісним позовом) має сплатити судовий збір в сумі 908,00 грн.

Реквізити для сплати:

Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/Богун. р-н/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0006831

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Найменування коду класифікації доходів бюджету:

Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)

За змістом ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком - залишити без руху.

Надати позивачу строк в десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для виправлення вказаних недоліків.

В разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя: Д.М.Лєдньов