У х в а л а

20 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 1519/21474/2012

провадження № 61-5795 ск 21

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанови Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року в справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та внесення змін до кредитного договору,

В с т а н о в и в:

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2013 року позов АТ «Ощадбанк» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість яка виникла на підставі договору іпотечного кредиту № 1789-н від 01 серпня 2007 року, в розмірі 61 459,73 доларів США та 6 443,29 грн; внесено зміни до договору іпотечного кредиту № 1789-н від 01 серпня 2007 року, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2014 року внесено виправлення в заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2013 року, шляхом зазначення особи на користь якої підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором та абзац другий резолютивної частини заочного рішення викладено в такій редакції: «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість яка виникла на підставі договору про іпотечний кредит № 1789-н від 01 серпня 2007 року, в сумі: прострочених процентів за користування кредитом за період з 01 листопада 2010 року по 19 листопада 2012 року - 37 443,15 доларів США; пені за прострочений основний борг по кредиту за період з 05 листопада 2010 року по 19 листопада 2012 року - 1 238,19 доларів США; пені за прострочені проценти за користування кредитом за період з 05 листопада 2010 року по 19 листопада 2012 року - 22 778,39 доларів США; простроченої комісійної винагороди за супроводження кредиту за період з 01 жовтня 2009 року по 19 листопада 2012 року - 5 040,00 грн.; пені за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 01 жовтня 2009 року по 19 листопада 2012 року - 1 403,29 грн, а всього 61 459,73 доларів США та 6 443,29 грн».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2013 року залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2013 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову АТ «Ощадбанк» у задоволенні позову.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2014 року про виправлення описки скасовано.

05 квітня 2021 року представник АТ «Ощадбанк» - Поплавська О. В., надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанови Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанови Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Статтею 390 ЦПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження та представник АТ «Ощадбанк» - Поплавська О. В., звернулась з клопотанням про його поновлення, в обґрунтування якого вона посилається на те, що повний текст оскаржуваних рішень суду апеляційної інстанції отриманий заявником 05 березня 2021 року. На підтвердження цих доводів нею надано копію супровідного листа Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року, на якому міститься рукописна реєстрація вхідної кореспонденції АТ «Ощадбанк» від 05 березня 202021 року, № 2807.

Проте конверту чи його копії з штрихкодовим ідентифікатором для відстеження дати отримання копій постанов Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 1519/21474/2012заявником не надано, а рукописна реєстрація вхідної кореспонденції сама по собі не може слугувати належним доказом на підтвердження дати отримання копій оскаржуваних постанов, оскільки вона лише фіксує факт реєстрації кореспонденції в канцелярії АТ «Ощадбанк».

Враховуючи викладене, АТ «Ощадбанк» необхідно надати до суду касаційної інстанції належні та достатні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено чітко та належним чином підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Як убачається із касаційної скарги, заявник оскаржує рішення суду апеляційної інстанції, визначені в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

У частині другій статті 389 ЦПК України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, АТ «Ощадбанк»необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу із зазначенням у ній чітко та належним чином підстави (підстав) касаційного оскарження постанов Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, визначені в пунктах 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Належним чином оформлена за змістом касаційна скарга має бути подана до суду із доданими до неї копіями у відповідній кількості для інших учасників справи.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб станом на 01 січня 2012 року становив 1 073,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі подання позовної заяви одночасно майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками щодо вимог майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачаться із касаційної скарги, АТ «Ощадбанк» оскаржує рішення суду апеляційної інстанції щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та внесення змін до нього, а тому при поданні касаційної скарги йому слід було надати докази сплати судового збору у розмірі 6 652,60 грн (1 073*3*200% + 1 073*0,1*200%) щодо майнової та немайнової вимог.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовується стаття 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Касаційну скаргу АТ «Ощадбанк» необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанови Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, і надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко