Провадження №2/389/383/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.,

представника позивача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що, сплативши гроші спадкоємцю власника будинку - ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у сумі 800 доларів США, про що останній написав розписку, з середини 2007 року і по теперішній час, вона відкрито володіє та проживає у придбаному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 , веде господарство, підтримує будинок в належному технічному та санітарному стані, обробляє прилеглу до будинку земельну ділянку та платить за неї, сплачує комунальні послуги.

ОСОБА_2 , який продав їй будинок, взяв гроші, написав розписку та зобов`язався приїхати через 6 місяців, переоформити документи на будинок і офіційно оформити його на неї, однак дотепер цього не зробив, де знаходиться, їй не відомо.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги позову та просить їх задовольнити. В попередніх судових засідання пояснювала, що відповідач ОСОБА_2 написав розписку про отримання грошей за будинок віддав їй оригінали документів та зник . Вона цим будинком користується більше 10 ти років знайти ОСОБА_2 не може та неможе оформити право власності на будинок.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав свого довірителя та суду пояснив, що позивач не може використати своє право на вільне користування розпорядження та володіння нерухомим майном в АДРЕСА_1 , так як спадкоємець не оформив спадщину після смерті ОСОБА_3 та не отримав правовстановлюючих документів.

Володимирівська сільська рада Кіровоградської області до суду не з`явилась, надала письмову заяву у якій, вказуючи на підтвердження фактів, викладених у позовній заяві ОСОБА_1 , просить слухати справу за відсутності їх представника.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив не надав так як і будь-яких клопотань про розгляд справи.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з заповітом (а.с.48) ОСОБА_3 заповів, належний йому на праві приватної власності (а.с.49) будинок, розташований по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Актовий запис про смерть (а.с.56) підтверджує, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інформація завідувача Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області та матеріали спадкової справи №173 за 2007 рік (а.с.60-67) свідчать про те, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини, за заповітом, звернувся ОСОБА_2 , однак свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: по АДРЕСА_1 , не видавалося.

Розписка від 05 червня 2007 року (а.с.8), написана в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підтверджує той факт, що ОСОБА_2 продав позивачу будинок, розташований по АДРЕСА_1 , отримав за це 800 доларів США, віддав позивачу оригінали заповіту, свідоцтва про право власності та технічний паспорт на будинок та зобов`язався через 6 місяців приїхати і переоформити документи на позивача (так зазначено в розписці).

Відповідно до довідок виконавчого комітету Володимирівської сільської ради №59 від 11 червня 2020 року (а.с.5) та №66 від 19 червня 2020 року (а.с.6), №79 від 03 липня 2020 року (а.с.7), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зареєстрована, однак, з 2007 року та по теперішній час, фактично проживає по АДРЕСА_1 , сплачує податок на землю під вказаним будинком. При цьому Володимирівська сільська рада не володіє інформацією щодо права власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 , оскільки сільською радою не обліковується та не реєструється право власності на нерухоме майно.

Договори про надання комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , а саме про користування електричною енергією 23 червня 2009 року підписано з ОСОБА_1 (а.с.9), яка, в подальшому проводила оплату за використану електроенергію (а.с.10-15).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на замовлення позивача Знам`янським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» станом на 30 квітня 2020 року, державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилася, власник відсутній (а.с.16-22). Відповідно до копії Свідоцтва про право власності (а.с.49) виданого Володимирівською сільською радою та зареєстрованого в Знам`янському БТІ №709/8 10.01.2003 року власник будинку по АДРЕСА_1 зазначений ОСОБА_3 .

За нормами ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Пунктом 9 зазначеної постанови Пленуму ВССУ визначено, що відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст.344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Відповідна правова позиція також викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №910/17274/17.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5 можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими, захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим, особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, беручи до уваги визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном - будинком АДРЕСА_1 і понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до технічного паспорту складається з житлового будинку - А, ганок - а, літня кухня - Б, сарай - В, вбиральня - Г, гараж - Д, навіс - д, погріб - Е, навіс - Е1, навіс - Ж, навіс - З, літній душ - М, колодязь - К, огорожа - N, ворота - N1, хвіртка - N2.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Володимирівська сільська рада Знам`янського району Кіровоградської області, місце знаходження: вул.Центральна,2, с.Володимирівка Кропивницького району Кіровоградської області, 27452, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 27.04.2021.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В.Український