Справа № 138/420/21
Провадження №:2/138/318/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю: секретаря Політанської Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Могилеві - Подільському Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з позивачем. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач фізично здоровий, працює по найму в приватних осіб та отримує дохід, однак добровільно матеріальної допомоги не надає.

Враховуючи зазначені обставини, позивач просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника, щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повній мірі, просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач пояснив суду, що офіційно не працює, нерухомого майна теж не має. На його ім`я зареєстровано право власності на три автомобілі, однак він їх продав, нові власники їх не зняли з обліку та не переоформили право власності на ці автомобілі. Він проживає окремо в квартирі матері і користується автомобілем бабусі. Також зазначив, що він має вищу юридичну освіту та здоровий.

Заслухавши думку представника позивача, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, враховуючи таке.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 19 грудня 2018 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_7 » (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін спору народилась дитина ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 463 від 10.02.2021 відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради позивач зареєстрована та проживає разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Як слідує з довідки № 127 від 05.02.2021 Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради та їй з 01.06.2019 по 31.05.2022 призначено допомогу при народження дитини, на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

В ході судового розгляду відповідач стверджував, що не працює та доходу в нього немає, однак зазначив, що він є власником трьох автомобілів. Доказів відчуження такого майна суду не надав. Крім того, зазначив, що має в користуванні ще одне авто, власником якого є його бабуся.

Зважаючи на положення вказаних вище норм, а також враховуючи встановлену в судовому засіданні особу відповідача, який є має вище юридичну освіту, здоровий, має в користуванні автомобіль, суд прийшов до переконання, що відповідач має змогу надавати утримання позивачу до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку.

Разом з тим, зважаючи на те, що стороною позивача, в ході судового розгляду, не доведено можливості відповідача надавати матеріальну допомогу в тому розмірі, в якому просить позивач, суд вважає, що з метою дотримання принципу розумності та справедливості, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.

Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України половину судових витрат слід стягнути з відповідача на користь держави, а решту судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 75, 84, 182 СК України та керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на її утримання аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів з 10.02.2021 до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. на користь Державної судової адміністрації України.

Компенсувати судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 26.04.2021.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т.Б.Київська