ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 квітня 2021 року

м. Харків

справа № 638/1150/20

провадження №22-ц/818/1916/21

Харківській апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Пилипчук Н.П.,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 грудня 2020 року, по справі за позовом Кредитної спілки «Надія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 грудня 2020 року позов КС «Надія» - задоволено.

На зазначене рішення суду першої інстанції 12 січня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду Пилипчук Н.П. від 25 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 грудня 2020 рокузалишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 неодноразово направлялась апелянту на адреси його реєстрації ( АДРЕСА_1 ), оскільки постійного місця проживання апелянт не має, крім того апелянтом не зазначено жодного іншого засобу зв`язку.

Однак конверти поверталися без вручення (а.с.196-199).

Станом на сьогодні, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта, самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Згідно ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, за якими у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 грудня 2020 року не відповідає вимогам, що діють на час постановлення дійсної ухвали, апеляційну скаргу, на підставі ст.357 ЦПК України, належить визнати неподаною та повернути апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до ч.2 ст.357, ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 грудня 2020 року, по справі за позовом Кредитної спілки «Надія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді: О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова