Справа № 2/593/60/2021
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Бережанський районний суд Тернопільської області

"12" квітня 2021 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 , яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з дати подання заяви та на період навчання у Націольному університеті «Львівська політехніка», а саме: до червня 2022 року. В обгрунтування позову зазначила, що із відповідачем ОСОБА_2 вони перебувають у шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім і на даний час навчається на третьому курсі на денній формі навчання у Націольному університеті «Львівська політехніка». Навчання у Вузі закінчується у червні 2022 року, самостійно заробляти кошти син не має можливості у зв`язку із навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги. Також зазначає, що вона самостійно дбає про його навчання, здоров`я, правильне харчування, купляє необхідний одяг, взуття, канцелярські приладдя, меблі, однак її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечити потреби сина, а відповідач у добровільному порядку допомоги не надає.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з?явилася, подала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, прийняти до уваги в якості пояснень ті обставини, якими обгрунтовано позов; у випадку належним чином повідомленого відповідача не заперечує й клопоче про заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав, як і не подав жодних заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року вирішено розглядати справу заочно.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17 травня 2001 року.

Згідно згаданого свідоцтва про народження та паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 16 травня 2017 року органом №6111, ОСОБА_3 станом на дату розгляду справи має повних 20 років та є повнолітньою особою.

Як вбачається із довідки Національного університету «Львівська політехніка» №1163/2020 від 22 жовтня 2020 року, ОСОБА_3 є студентом третього курсу денної форми навчання першого рівня вищої освіти Інституту права, психології та інноваційної освіти Національного університету «Львівська політехніка», навчання закінчує у червні 2022 року.

Отже, позивачка ОСОБА_1 є матір`ю, а відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім і навчається на денній формі навчання у Національному університету «Львівська політехніка», у зв`язку з чим ОСОБА_3 має потребу у несе витратах, пов`язаних із таким навчанням (оплата за проживання, проїзд до місця навчання і до постійного місця проживання, придбання підручників і продуктів харчування, оплата вартості навчання), а тому потребує матеріальної допомоги.

Судом також враховується той факт, що другий з батьків (позивачка) як мати, надає в повному обсязі таку допомогу дитині і фактично одноособово несе батьківській обов`язок обох батьків, що є несправедливим стосовно неї.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що повнолітній син сторін по справі ОСОБА_3 не може самостійно себе утримувати, оскільки навчається на денній формі навчання, потребує коштів на продукти харчування, приладдя для навчання, засоби першої необхідності та одяг, враховуючи обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у мінімальному розмірі, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду 13 листопада 2020 року і до закінчення ним навчання, але не більше, як до досягнення сином двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу синові у мінімальному розмірі, який передбачено законодавством.

На підставі викладеного, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивачка.

На підставі наведеного, керуючись ст.199, 200 Сімейного кодексу України, ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно починаючи з 13 листопада 2020 року до закінчення ним навчання або до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок стягнути із відповідача в користь держави.

Сторони по справі:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 19 квітня 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду, як заочне, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко