Справа 688/491/21
№ 2/688/350/21
Рішення

Іменем України

25 березня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Грицак Г.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

24 лютого 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що рішенням №97 виконавчого комітету Шепетівської районної ради народних депутатів Хмельницької області від 19 липня 1990 року ухвалено оформити право власності і видати їх матері ОСОБА_3 свідоцтво на житловий будинок АДРЕСА_1 , категорія колгоспний двір. Однак їхня мати ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на будинок не отримала, право власності на будинок не зареєструвала. ІНФОРМАЦІЯ_1 їхня мати ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. В грудні 2020 року вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_1 , та яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку загальною площею 2,3447 га, що розташована на території Рилівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 їм відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння. Вказуючи на те, що домоволодіння збудоване у період з 1972 по 1975 роки, відповідно до рішення виконкому Шепетівської районної ради народних депутатів від 19 липня 1990 року за №97 ОСОБА_3 була внесена у списки власників будинків по АДРЕСА_1 , просили позов задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

Представник відповідача сільський голова Михайлюцької сільської ради Шепетівського району надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника відповідача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено її до підготовчого судового засідання на 25 березня 2021 року.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

У зв`язку з визнанням позову відповідачем рішення постановлено у підготовчому засіданні.

Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ), та ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ) є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 грудня 2019 року померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Родинні відносини позивачів із спадкоємцем підтверджуються свідоцтвами про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у яких в графі матір зазначена ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки про технічний стан нерухомого майна від 24 листопада 2020 року будинковолодіння АДРЕСА_1 належало померлій ОСОБА_3 , технічна інвентаризація проведена, але свідоцтво про право власності не видавалось. Вартість будинковолодіння становить 51 836 грн.

Рішенням виконавчого комітету Шепетівської районної ради народних депутатів Хмельницької області №97 від 19 липня 1990 року постановлено оформити право власності та видати свідоцтва, в тому числі в селі Сенігів: а) громадянам на правах особистої власності; б) колгоспним дворам; в) будинкам, які належать державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам, організаціям (список додається). Згідно архівного Витягу із списку жителів с. Сенігів Рилівської сільської ради народних депутатів станом на 19 липня 1990 року ОСОБА_3 внесена до списків власників будинків по с. Сенігів Рилівської сільської ради народних депутатів як власник будинку АДРЕСА_1 .

З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 , слідує, що будинковолодіння складається з будинку 1971 року побудови, прибудови 1971 року побудови, літньої кухні 1975 року побудови, сараю 1971 року побудови.

Згідно довідки Рилівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 16 від 24 січня 2020 року ОСОБА_3 , що була головою колгоспного двору, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована одна.

Отже, після смерті ОСОБА_3 , як останнього члена колгоспного двору відкрилася спадщина на належне їй майно, в спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа №14/2020.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оформили спадщину на майно після смерті матері ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, що розташована по АДРЕСА_1 , та яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку загальною площею 2,3447 га, що розташована на території Рилівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджено свідоцтвами про право на спадщину за законом та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно повідомлення завідувача Шепетівської районної державної нотаріальної контори Оскаєвої Л. за вих. №775/01-16 від 23 грудня 2020 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності спадкодавців на спадкове майно.

Будучи спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, позивачі позбавлені можливості оформити спадкові права на будинковолодіння у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Застосовані норми права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не було заявлено про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права.

Мотиви та висновки суду.

Оскільки будинковолодіння згідно із рішенням про оформлення права власності відносилося до суспільної групи господарств колгоспний двір, особи, які були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР. Так, відповідно до ст.120 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.1 ст.563 ЦК УРСР в разі смерті члену колгоспного двору спадкування майна двору не відкривається.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Оскільки спадкодавець станом на день смерті проживала та була зареєстрована одна, після її смерті, як останнього члена колгоспного двору відкрилась спадщина.

Після смерті ОСОБА_3 її права та обов`язки спадкодавця увійшли до складу спадщини і переходять в порядку спадкування до спадкоємців, які прийняли спадщину. Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на нього.

Судом встановлено, що будівництво житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, до 05 серпня 1992 року, тобто до затвердження постановою Кабінету Міністрів України №449 порядку прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення, не передбачалося процедури введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. Для реєстрації права власності будинку, збудованого до 05 серпня 1992 року достатньо висновку про технічний стан будинку, що складається Бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).

Оскільки будинок завершений будівництвом до 1991 року, побудований в установленому порядку на підставі відповідних рішень компетентних органів, відповідає будівельним, пожежним, санітарним та технічним нормам, його розташування не порушує правил добросусідства, що підтверджується даними технічної інвентаризації, позивачі, як спадкоємці за законом позбавлені можливості оформити спадщину на будинковолодіння через відсутність на день смерті спадкодавця правовстановлюючого документу на домоволодіння, тому їхнє право підлягає захисту шляхом визнання права власності на опадове майно.

Розподіл судових витрат.

При зверненні до суду позивачі сплатили судовий збір по 454 грн кожна, що підтверджується відповідними квитанціями.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки судовий спір виник з причин, не пов`язаних з діями відповідача, судовий збір покладається на позивачів.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1217, 1261 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , по Ѕ частці за кожною.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26 жовтня 2002 року Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_3 ;

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає АДРЕСА_3 , ID-паспорт № НОМЕР_4 , орган видачі 7310, РНОКПП - НОМЕР_5 ;

відповідач Михайлюцька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, місцезнаходження с. Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області, код ЄДРПОУ - 04402505.

Суддя: