Справа № 357/8428/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач по справі є батьком їхніх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей, які проживають разом зі своєю матір`ю, позивачем по справі. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, зловживає спиртними напоями, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, аліментів не сплачує, а тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 28.09.2020 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с31).

Ухвалою суду від 04.10.2020 року зобов`язано Службу у справах дітей БМР надати висновок щодо вирішення спору про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.34).

Ухвалою суду від 27.11.2020 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов.

Відповідач в судовому засіданнні 15.03.2021 року не визнав позов (а.с.70-73). На розгляд справи 02.04.2021р. та 21.04.2021 року відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, причини неявки суду не відомі.

Представник 3-ї особи, Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, Махаринський Г.В., згідно довіреності в справі, в судовому засіданні позов підтримав, направив суду Висновок органу опіки та піклування щодо вирішення даного судового спору.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Наведене підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_1 від 11.01.2007р. та серія НОМЕР_2 від 28.10.2008р. (а.с.11,12).

Шлюб між батьками дітей розірвано. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 30.05.2019 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 / 3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.03.2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.10,13).

Судом встановлено, що за рішенням суду відповідач не сплачує аліменти. Та відповідно до довідки від 17.08.2020 року № 106696 про несплату аліментів, наданою Білоцерківським міським відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за період з 20.06.2019 року по 03.08.2020 року ОСОБА_1 не отримувала аліментів на утримання дітей. (а.с14).

Згідно розрахунку державного виконавця від 02.03.2021 року №16868, заборгованість відповідача станом на 28.02.2021 року зі сплати аліментів становить 73 708,22 грн. (а.с.69).

Відповідно до інформації Білоцерківського навчально-виховного об`єднання «Перша Білоцерківська гімназія-школа І ступеня» БМР Київської області, де з 07.07.2020 року навчається у 8-Б класі неповнолітній ОСОБА_3 , а у 6- Б класі - малолітня ОСОБА_4 , батько не цікавиться навчальними досягненнями своїх дітей, не відвідує батьківських зборів, не спілкується з класними керівниками. Наведене підтверджено інформаційною довідкою від 19.11. 2020 року №№ 241, 242. (ас.45,46) .

Відповідно до листа практикуючого дитячого сімейного психолога, старшого - викладача Білоцерківського інституту економіки та управління Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» від 11.08.2020 року № 87/08 ОСОБА_5. , «Про результати психодіагностичної та психокорекційної роботи з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », батько не цікавиться життям дітей, а діти не мають бажання спілкуватися зі своїм батьком, не хочуть його бачити, чути, вимикають телефони, уникають спілкування та розмов. (а.с. 21-23).

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , із своїми дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою Управління адміністративних послуг БМР № 15.2.03/2066, № 15.2.03/2067 від 10.08.2020 року. (а.с.15,16).

Згідно висновку Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 09.03.2021 року №176, орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідність зазначеного інтересам дітей (а.с. 67,68 ).

Позивач суду пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком її дітей. В 2019 році сторони розірвали шлюб, але фактично припинили спільне проживання та шлюбні стосунки ще до розірвання шлюбу. Більше шести років діти проживають разом з позивачем, яка займається їх вихованням та утриманням. Відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово обіцяв з`явитися на зустрічі з дітьми, але не приходив чи приходив в нетверезому стані, вів себе неадекватно, лаявся, діти бояться батька, всі зустрічі закінчуються плачем. З даного приводу позивач вимушена була звертатися до психолога по допомогу, з дітьми проводилась психокорекційна робота. Понад шість років відповідач життям та здоров`ям дітей не цікавився, участі у їх вихованні не приймає, спілкується з дітьми дуже рідко, не приходить ні на змагання, ні на конкурси, ні на виступи куди діти його запрошували. Не підтримав і не надав допомоги сину, коли така допомога була вкрай необхідна в зв`язку з сильним опіком дитини. Позивач вимушена була сама повністю опікуватися здоров`ям сина, попросила допомоги у відповідача, але він спромігся, лише, провідати сина в лікарні на третій день після трагедії. Відповідач має іншу сім`ю, втратив інтерес до своїх дітей, не вітає їх з днем народження, діти не мають бажання спілкуватися зі своїм батьком, не хочуть його бачити, чути, вимикають телефони. За рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти, але він не сплачує їх, має борг по аліментам в сумі 73700 грн.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень, вказав, що, дійсно, останнім часом погано поводився як батько. Але останні шість років надавав кошти позивачу на утримання дітей, приймав участь у вихованні дітей, деякий час оплачував за комунальні послуги в квартирі де мешкає позивач з дітьми. Заперечив твердження, що він шість років не виконує своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям та розвитком дітей, оскільки він приймав участь у вихованні дітей та бажає спілкуватися з ними, але останні пів року позивач чинить перешкоди в спілкуванні з дітьми, не відчиняє відповідачу двері, не реагує на телефонні дзвінки, на СМС повідомлення не відповідає, і тому відповідач був позбавлений можливості привітати дітей з днем народження. Також, зазначив, що під час спільного проживання з позивачем відповідач був зразковим батьком, був присутнім при пологах дружини, повністю опікувався своїми дітьми, був головою батьківського комітету в школі, разом з сім`єю відпочивали, їздили за кордон. Відповідач вказав, що мати дітей має сильний психологічний вплив на них, налаштовує дітей проти батька. Відповідач, наразі має тяжкий психологічний стан, переживає складний період в житті, має бажання звернутися до психолога, та бажає пройти батьківські курси і налагодити відносини з дітьми.

Представник Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, суду пояснив, що на підставі заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23.12.2020 року їхні діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були направлені Службою у справах дітей у групу психологічної допомоги відділення денного перебування центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» для отримання необхідної психологічної консультації та допомоги з метою налагодження стосунків з їхнім батьком. Відповідно до інформації вищевказаного дитячого закладу практичним психологом були проведені консультації з дітьми та їхніми батьками. Діти під час роботи з психологом повідомили, що готові спілкуватися з батьком, але «...після того, як він зміниться». 25.11.2020 року, 09.12.2020 року, 23.12.2020 року та 24.02.2021 року на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті БМР розглядалося питання щодо доцільності підготовки та подання до суду висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у присутності позивача ОСОБА_1 . Мати дітей повідомила, що батько дітей неодноразово приходив до дітей у стані алкогольного сп`яніння, що негативно впливало на психологічний стан дітей, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо дітей, матеріальної допомоги не надає, аліментів не сплачує. Діти були присутні на першому засіданні комісії та повідомили, що не заперечують проти позбавлення їхнього батька батьківських прав. ОСОБА_2 був присутній лише на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 23.12.2020 року, на інші засідання він не з`являвся, причини не повідомив. Він заперечував проти позбавлення його батьківських прав та зазначив, що хоче подарувати своїм дітям житло за рахунок аліментів. Органом опіки та піклування - виконавчим комітетом міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було надано дозвіл на укладення договору про припинення аліментів для дітей, у зв`язку з передачею на ім`я дітей права власності на майно. Однак, до цього часу, батько не вчинив жодних дій з даного питання. Представник третьої особи вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дітей, є доцільним та відповідає інтересам дітей. Крім того, представник 3-ї особи суду повідомив, що відповідач багато обіцяє, складається враження, що, дійсно, він змінить поведінку, але, поспілкувавшись деякий час з ним, стає очевидним, що відповідач безпричинно нехтує своїми обов`язками по відношенню до дітей, не змінює своє ставлення до дітей.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 , суду показала, що знає сім`ю ОСОБА_13 , як зразкову сім`ю, але останні 5-6 років відповідач не спілкується з дітьми. Востаннє свідок бачила відповідача, коли він приходив на зустріч до дітей додому, при цьому донька ОСОБА_11 злякалася, заховалася, було вино, що донька боїться свого батька, малолітній ОСОБА_10 , також, не бажає бачити свого батька, агресивно реагує на нього. Свідку відомо, що протягом останніх п`яти років відповідач не вітає дітей з днем народження, а також, був випадок, коли відповідач в нетверезому стані залишив дітей в парку. Свідок ОСОБА_14 суду показала, що познайомилася з сім`ю ОСОБА_13 вісім років тому, два роки була вчителем їх сина - ОСОБА_10 та чотири роки навчала доньку сторін ОСОБА_11 . Під час навчання дітей, відповідач справляв позитивне враження, як батько, але пізніше відповідач кардинально змінив свою поведінку по відношенню до дітей. Свідку відомо, що в даний час вихованням дітей займається, лише, позивач, а батько дітей почав зловживати спиртними напоями, свідок неодноразово бачила його в нетверезому і неадекватному стані. Свідок ОСОБА_5 , дитячий сімейний психолог, суду показала, що в лютому 2019 року до неї звернулася позивач щодо стану своїх дітей. Під час психокорекційної роботи з дітьми було видно, що діти були виснажені емоційно, спостерігався підвищений рівень тривоги, агресії, страхи. Такий стан зумовлений тим, що батько спілкувався з дітьми в нетверезому стані, ніколи не дотримувався своїх обіцянок, що призвело до втрати довіри і уникнення зустрічей з батьком, втрати бажання спілкуватися з ним. Син агресивно реагує на батька, а донька ОСОБА_11 боїться щось говорити про батька, все переносить в собі, замкнулася. Наразі діти не мають бажання спілкуватися зі своїм батьком, не хочуть його бачити, чути, вимикають телефони, уникають спілкування, розмов. Свідок констатує, що незадовільний психоемоційний стан дітей склався внаслідок поведінки батька. Крім того, свідок повідомила, що тривалий час знайома з відповідачем особисто, знає його поведінку, можливості й мотивацію та свідок вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо його малолітніх дітей є доцільним та в інтересах дітей.

Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р., Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач безпричинно ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дітей, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться їх здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей, не надає матеріальної допомоги на їхнє утримання.

Суд звертає увагу, що заперечуючи в судовому засіданні даний позов, відповідач в подальшому втратив інтерес до своєї позиції, не з`явився в судові засідання 02.04.2021р. та 21.04.2021р., не повідомив причини своєї неявки, не подав жодних заяв чи клопотань.

Судом встановлено, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню своїх дітей, судом не виявлено обставин, які б спричинили перешкоди відповідачу, як батьку дітей, виховувати дітей, спілкуватися з ними.

Отже, виходячи із заявлених вимог, встановлених судом фактів, безпричинної неявки відповідача в судові засідання на розгляд даної справи, а також, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав стосовно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 840 грн.80 коп.

Керуючись ст.ст.150,155,164,165 СК України, ст.ст. 4,5,12,19,130,141, 258,263,264,354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_3 ) батьківських прав відносно його дітей : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.04.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола