Провадження № 2/752/3286/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.01.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, втрат від інфляційних процесів та трьох відсотків річних,

в с т а н о в и в:

у вересні 2020 року позивач ТОВ «Ліко-Житлосервіс» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території.

В обґрунтування позову ТОВ «Ліко-Житлосервіс» зазначило, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , а тому є споживачем наданих йому житлово-комунальних послуг. ОСОБА_1 не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за період з квітня 2018 по серпень 2020 року утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 13018,90 грн.

Позивач зазначає, що боржник, фактично отримуючи надані позивачем послуги, не відмовлялась від їх отримання у встановленому закону порядку, а тому сума нарахованої заборгованості є безспірною.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2020 року прийнято справу до провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не подав заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ,відповідно до Свідоцтва про право власності від 26.12.2006 є власником квартири АДРЕСА_1

Судом встановлено, що ТОВ «Ліко-Житлосервіс» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі Акту прийому-передачі житлового будинку від 01.06.2004 року.

Також судом встановлено, що позивач та відповідач уклали договір №174 від 11.07.2003 року «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території». Зокрема, відповідно до вказаного договору Власник будинку - виконавець зобов`язався надати співвласнику - споживачу послуги з обслуговування та ремонту житлового будинку, а також утримання прибудинкової території, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги у строки і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом, відповідач належним чином не виконала свій обов`язок з оплати за спожиті послуги, внаслідок чого відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у останньої виникла заборгованість в період з 01.04.2018 року по 30.08.2020 року з оплати послуг за утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 13018,90 грн.

Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин.

В силу положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку три відсотка річних за час прострочення виконання зобов`я зання за вказаний період становить 283,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 552,04 грн., що разом становить 13853,94 грн.

Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачем, відповідачем не надано, в тому числі, не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості, а також не подано відповідних заяв про можливість застосування строків позовної давності до позовних вимог, що позбавляє суд можливості самостійно вирішити вказані питання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 280, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» (м.Київ, вул. Ломоносова, 58-А, ) заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 13018,90 грн., інфляційні витрати у розмірі 552,04 грн., три відсотка річних у розмірі 283,00 грн., судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя