Справа № 523/5996/20
Провадження №2/523/402/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"15" квітня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 15.09.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1 , вина якої, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП встановлена Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06.03.2017 року (справа № 523/15166/16-п). Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність другого учасника події ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Nissan micra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/970313 в ПрАТ СК «Юнівес», а цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , сплачене страхове відшкодування у розмірі: 36 811 грн., 47 коп., а також судовий збір сплачений при подачі позову до суду у розмірі 2 102 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, позивачу відповідь на відзив.

В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з цим на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Сечко С.В., в якій представник зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду та просить суд розгляд справи провести за його відсутності (а.с.62-64).

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання також не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації (а.с. 44-45, 65), однак, до суду не з`явилась, про причини не явки суд не повідомила. Заяв від відповідача про розгляд справи за її відсутністю або відзиву суду не надходило, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Так, відповідно до положення ч. 1 ст. 131 ЦПК України - учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно відомостей наданих Відділом обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 38-39).

Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.09.2016 року о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Toyota RAV 4 », реєстраційний номер: НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, рухаючись по вул. Чорноморського козацтва, 98 в м.Одесі, не врахувала дорожню обстановку, не витримала безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілями: марки «Nissan micra», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобілем марки «Рено Логан», реєстраційний номер: НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.12.2016 року (справа № 523/15166/16-п) провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Разом з цим постановою Апеляційного суду Одеської області від 06.03.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , задоволено, постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 20.12.2016 року, якою закрито провадження у справі скасовано. Винесено нову постанову, якою визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.5-7).

Згідно ч 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, ОСОБА_4 , марки «Nissan micra», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/9770313 ПрАТ СК «Юнівес» (а.с.4).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , на момент вчинення ДТП застрахована не була, що підтверджується відомостями Централізованої бази даних МТСБУ (а.с.29).

Відповідно до звіту № 36088/16 про оцінку, вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, від 12.10.2016 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Nissan micra», д/н НОМЕР_1 » становить: 74 097 грн. 15 коп., вартість матеріального збитку 39 297 грн.,ринкова вартість 153 202 грн. (а.с. 9-13).

Наказом МТСБУ № 4873 від 06.06.2017 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» ОСОБА_4 , було визначено страхове відшкодування у розмірі: 36 811 грн. 47 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 24).

На підтвердження сплати потерпілій суми страхового відшкодування позивачем надано платіжне доручення № 4873рв від 09.06.2017 року згідно якого ОСОБА_4 , були перераховані кошти у розмірі: 36 811 грн. 47 коп., також, згідно рахунку № 36088 від 2017 року МТСБ перерахувало ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» грошові кошти в розмірі: 1 300 грн., за надання послуг згідно з договором № 2016/1 від 25.02.2016 року (а.с.26,27).

Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Як встановлено матеріалами справи, дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль потерпілої особи, сталась з вини відповідача, відповідальність якого на момент завдання шкоди не була застрахована, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Доказів протилежного суду надано не було.

Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі: 36 811 грн. 47 коп., та витрат на послуги аварійного комісара у розмірі: 1 300 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 82, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 247, 258, 259, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України (, місце знаходження: м. Київ, бульвар Русанівський, 8) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі: 36 811 грн. 47 коп., та витрат на послуги аварійного комісара у розмірі: 1 300 грн., а всього стягнути: 38 111 (тридцять вісім тисяч сто одинадцять) гривень, 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місце знаходження: м. Київ, бульвар Русанівський, 8) понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду, у розмірі: 2 102 грн.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 20 квітня 2021р.

Суддя: