22-ц/804/1247/21

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 263/13730/20

Номер провадження 22-ц/804/1247/21

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Зайцевої С.А., Мальцевої Є.Є.,

секретар Лазаренко Д.Т.

сторони:

заявник (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

суб`єкт оскарження Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

заінтересовані особи: (боржник) ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОНКОНТРАКТ»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2021 року, у складі судді Кияна Д.В.,

у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

суб`єкт оскарження: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

заінтересовані особи: (боржник) ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОНКОНТРАКТ»,

В с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

03 листопада 2020 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі представника Денисенко С.О. (далі ПАТ «АК Промінвестбанк» або Банк) звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відділ примусового виконання рішень), в якій просив:

-визнати незаконною відмову відділу примусового виконання рішень у здійсненні заходів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження ВП № 62692762;

-визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження ВП №62692762;

-зобов`язати відділ примусового виконання рішень здійснити виконавчі дії в межах виконавчого провадження ВП № 62692762 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 01.02.2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області по справі № 263/87/16-ц про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 для задоволення вимог ПАТ «АК Промінвестбанк» в сумі 3149811,61 грн, а саме: звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Скарга мотивована тим, що 03 липня 2020 року ПАТ «АК Промінвестбанк» направлено до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заяву про примусове виконання виконавчого листа, виданого 01 лютого 2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області по справі № 263/87/16-ц, на підставі якого вказаним відділом державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62692762.

16 жовтня 2020 року зазначене виконавче провадження прийнято до виконання відділом примусового виконання рішень, до якого в цей же день представником Банку була направлена вимога щодо негайного вчинення заходів щодо примусового виконання рішення суду.

26 жовтня 2020 року від відділу примусового виконання рішень надійшла відповідь, в якій зазначено, що виконавчі дії не здійснюються в силу вимог статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою встановлено заборону на звернення стягнення на майно боржника, оскільки майно знаходиться у м. Маріуполі, який входить до переліку населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Скаржник зазначає, що враховуючи положення Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Указу Президента України № 32/2019 від 07.02.2019, відомостей СБУ, антитерористична операціє є припиненою з 30 квітня 2018 року та розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, місто Маріуполь не знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому дія статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не поширюється на порядок виконання зазначеного рішення суду, яке підлягає виконанню в загальному порядку.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2021 року в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги ПАТ «АК Промінвестбанк» суд першої інстанції дійшов висновку, що майно, яке є предметом іпотеки, та на яке звертається стягнення знаходиться на території, де здійснювалася антитерористична операція, статтею 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено заборону на звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому дії державного виконавця в цьому випадку є обґрунтованими та обумовлені встановленими заходами щодо збереження майна, що знаходиться в іпотеці.

Суд також дійшов висновку про відсутність підстав для покладення обов`язку на державного виконавця/відділ примусового виконання реально звернути стягнення на вказане нерухоме майно, а доводи скаржника щодо завершення антитерористичної операції та не поширення дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на ці правовідносини є необґрунтованими, оскільки Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» від 30 березня 2018 року № 116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» (додається, для службового користування) та з цього часу розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях.

Проведення Операції об`єднаних сил передбачається виконанням Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» та проведення операції об`єднаних сил не має наслідком автоматичного припинення антитерористичної операції. Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, на даний час не приймався. Довідка Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України про закінчення антитерористичної операції не є рішенням про завершення АТО у розумінні вимог законодавства та майно боржника, яке є предметом іпотеки, та на яке звертається стягнення, знаходиться на території, де здійснювалася антитерористична операція, трансформована згодом в Операцію Об`єднаних Сил.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є правовою підставою, що забороняє органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнень на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, на яких поширюється дія цього Закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

23 березня 2021 року ПАТ «АК Промінвестбанк» в особі представника Денисенко С.О. подано через суд першої інстанції апеляційну скаргу на ухвалу суду, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просило скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги Банку.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Протоколом автоматизовано розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2021 року визначено склад колегії суддів: Ткаченко Т.Б. головуючий суддя (суддя-доповідач), Барков В.М., Мальцева Є.Є.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 05 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «АК Промінвестбанк» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2021 року у справі за скаргою ПАТ «АК Промінвестбанк» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2021 року визначено склад колегії суддів: Ткаченко Т.Б. головуючий суддя (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Мальцева Є.Є.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 09 квітня 2021 року справу за скаргою ПАТ «АК Промінвестбанк» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ПАТ «АК Промінвестбанк» мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що антитерористична операція, розпочата 14 квітня 2014 року не завершена на момент виникнення спірних правовідносин і до них застосовуються норми статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо зупинення, зокрема статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку», не відповідає матеріалам справи.

В матеріалах справи наявні довідки Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 17 грудня 2020 року № 33/1-7608, від 10 квітня 2020 року № 33/1-Д-501, які однозначно підтверджують, що антитерористична операція на території Донецької та Луганської областей тривала в період з 14 квітня 2014 року по 30 квітня 2018 року, та з 30 квітня 2018 року антитерористична операція на території Донецької та Луганської областей в установленому порядку припинена та розпочата операція Об`єднаних сил із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганської областях.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального центру при Службі безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішення про припинення антитерористичної операції приймається керівником оперативного штабу з управління цією операцією.

Відповідно до наведених норм закону та Конституції України Президент України не наділений компетенцією щодо початку та закінчення антитерористичної операції, що є функцією виключно Антитерористичного центру при Службі безпеки України.

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів щодо завершення антитерористичної операції 30 квітня 2018 року, наданих компетентним органом, положення статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якої цей закон втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, слід дійти висновку про те, що норми статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не діють станом на час відкриття ВП № 62692762, а саме з 31 липня 2020 року.

Відзиви на апеляційну скаргу.

Заінтересованою особою (боржником) ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу ПАТ «АК Промінвестбанк», в якому вона зазначає про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального права. Нежитлова будівля розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не знаходиться на тимчасово окупованій території, та норма частини 1 статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо зупинення дії статей 41, 43 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку» не поширюється на порядок виконання рішення суду щодо звернення стягнення на дане майно.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що положення частини першої цієї статті, крім зупинення дії статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти) Закону України «Про іпотеку», не поширюються на нерухоме майно фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб - суб`єктів малого і середнього підприємництва, місцем розташування якого є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після 1 січня 2018 року, або за договорами, до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.

У частині 4 статті 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 року № 79-р) затверджено перелік населених пунктів, на території яких орган державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. В даному переліку не значиться місто Маріуполь Донецької області, де розташований об`єкт іпотеки.

Відповідно до листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22 травня 2018 року № 33/1-45-79, антитерористичну операцію на території Донецької області припинено 30 квітня 2018 року.

Оскільки предмет іпотеки не знаходиться на тимчасово окупованій території, норма частини 1 статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо зупинення дії статей 41, 43 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку» не поширюється на порядок виконання рішення суду щодо звернення стягнення на дане майно.

За таких обставин рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає виконанню в загальному порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Боржник по справі підтримує правову позицію скаржника і вважає помилковими висновки суду першої інстанції, викладені в оскарженій ухвалі.

Відділ примусового виконання рішень у відзиві на апеляційну скаргу просив розглянути апеляційну скаргу ПАТ «АК Промінвестбанк» на розсуд суду. В обґрунтування відзиву зазначає, що місто Маріуполь Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р. Статтею 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона щодо звернення стягнення на нерухоме майно, розташоване на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України та перебуває в іпотеці, зокрема, зупиняється дія статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що постановою від 31 липня 2020 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крушеницькою В.А. відкрито провадження (ВП№62692762) з виконання виконавчого листа № 236/87/16-ц, виданого 01 лютого 2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області про: «В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Донконтракт» за кредитним договором № 3/2/10 від 29.06.2010 у розмірі 3149811,61 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 2383903,37 грн, заборгованості за пенею в сумі 120821,48 грн, заборгованості за інфляційним збільшенням суми боргу в розмірі 102858,49 грн, заборгованості за трьома відсотками річних від простроченої суми в розмірі 19803,01 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, переданий в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором на підставі іпотеки №3/2/10-3 від 29 червня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою Є.А., зареєстрованим в Реєстрі №2542, а саме: нежитлову будівлю Основна будівля («А-2»), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 27122457, що є власністю ОСОБА_1 , шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою вартістю 887965 гривень».

Відповідно до Інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 належить право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 530,6 кв.м., що складає 418/2000 частки нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 27122457.

В актуальній інформації про державну реєстрацію іпотеки зазначено, зокрема номер запису про обтяження 283729 від 29 червня 2010 року на підставі договору іпотеки № 3/2/10-3, серія та номер: р.№2542, виданий 29 червня 2010 року, видавник: приватний нотаріус Соловйова Є.А.

Постановою від 16 жовтня 2020 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийнято виконавче провадження №62692762.

16 жовтня 2020 року банком направлено вимогу невідкладно вжити заходів щодо виконання зазначеного виконавчого листа та негайно провести передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії щодо примусового виконання виконавчого листа. При цьому зауважено, що до 16 жовтня 2020 року не вчинено жодних дій щодо реального виконання вказаного виконавчого листа.

20 жовтня 2020 року відділ примусового виконання рішень надав відповідь на вказану вимогу, в якій зауважив, що зважаючи, що виконавчий лист №263/87/16-ц передбачає звернення стягнення на предмет іпотеки, який знаходиться у м. Маріуполі - на території, де здійснювалася антитерористична операція, статтею 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено заборону щодо звернення стягнення на зазначене майно.

Постановою від 28 жовтня 2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання судових рішень описано та накладено арешт на нежитлову будівлю основну будівлю («А-2»), яка розташована адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 27122457, що є власністю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), загальною площею 530,6 кв.м., що складає 418/2000 частки нежитлового приміщення. На описане майно накладено арешт та обмежено право користування ним. Призначено відповідального зберігача.

Відповідно до довідок Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 17 грудня 2020 року № 33/1-7608, від 10 квітня 2020 року № 33/1-Д-501, антитерористична операція на території Донецької та Луганської областей тривала в період з 04 квітня 2014 року по 30 квітня 2018 року. 30 квітня 2018 року антитерористична операція на території Донецької та Луганської областей в установленому порядку припинена та розпочата операція Об`єднаних сил із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях.

З довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

2. Мотивувальна частина

Позиція Донецького апеляційного суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (т.2 а.с.160, 172, 182).

Представником ПАТ «АК Промінвестбанк» подано клопотання про розгляд справи без участі представника Банку (т.2 а.с167).

У відзиві на апеляційну скаргу відділ примусового виконання рішень просив розглянути справу у їх відсутності (т.2 а.с.205).

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон України № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої Закону України № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Під бездіяльністю розуміється певна форма поведінки, у даному випадку посадової особи державної виконавчої служби, пов`язана з невиконанням такою особою дій, які вона була зобов`язана вчинити в силу покладених на неї обов`язків та згідно з чинним законодавством України. Ухилення суб`єкта владних повноважень від вчинення дій, які він зобов`язаний вчинити у певних випадках, є бездіяльністю, протиправність її може мати місце лише у тому випадку, якщо внаслідок неї порушуються права, інтереси чи свободи інших осіб.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 серпня 2019 року у справі № 922/94/19 зазначено, що згідно статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку». Водночас державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 726/1538/16-ц зазначено, що мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави).

Як встановлено судом, державний виконавець відділу примусового виконання рішень вчиняв відповідні дії на виконання виконавчого листа № 263/87/16-ц, виданого Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області 01 лютого 2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, переданий в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором на підставі іпотеки №3/2/10-3 від 29 червня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою Є.А., зареєстрованим в Реєстрі №2542, а саме: нежитлову будівлю Основна будівля («А-2»), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 27122457, що є власністю ОСОБА_1 , шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою вартістю 887965 гривень, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Донконтракт» за кредитним договором № 3/2/10 від 29.06.2010 у розмірі 3149811,61 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 2383903,37 грн, заборгованості за пенею в сумі 120821,48 грн, заборгованості за інфляційним збільшенням суми боргу в розмірі 102858,49 грн, заборгованості за трьома відсотками річних від простроченої суми в розмірі 19803,01 грн.

Разом з тим, нежитлова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 27122457, що є власністю ОСОБА_1 , перебуває в іпотеці у скаржника, який є стягувачем у ВП №62692762.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина 3 статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з частиною 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Тобто під час реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості на користь іпотекодержателя, спеціальними нормами, які повинні бути застосовані державним виконавцем є положення Закону України «Про іпотеку», зокрема, ст.41 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

Оскільки ПАТ «АК Промінвестбанк» є іпотекодержателем належної боржниці ОСОБА_1 нежитлової будівлі, розташованої у м.Маріуполь Донецької області, яке включене до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02 грудня 2015 року, суд апеляційної інстанції погоджується з правильним висновком суду першої інстанцій про те, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень, здійснюючи виконавчі дії в межах виконавчого провадження ВП №62692762, діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відтак, відсутніми є правові підстави для задоволення скарги стягувача на бездіяльність відділу примусового виконання рішень в частині реалізації на прилюдних електронних торгах арештованого майна - нежитлового приміщення, власником якого є ОСОБА_1 .

Протилежні доводи скаржника є необґрунтованими та не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки здійснені внаслідок помилкового тлумачення норм чинного законодавства.

Посилання скаржника на довідки Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 17.12.2020 № 33/1-7608, від 10.04.2020 № 33/1-Д-501 про припинення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей не підтверджують завершення антитерористичної операції, а тільки її припинення.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На час виникнення спірних правовідносин, та і на теперішній час, Президентом України Указу про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не прийнято.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на позицію щодо завершення антитерористичної операції 30 квітня 2018 року, викладену в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року по справі № 908/130/15-г, не є слушними, оскільки будь-які судові рішення по справі № 908/130/15-г в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні.

Суд першої інстанції встановив, що рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає примусовому виконанню в частині реалізації предмета іпотеки на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII.

Встановивши, що державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення скарги ПАТ «АК Промінвестбанк».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «АК Промінвестбанк» підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2021 року без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 23 квітня 2021 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

С.А.Зайцева

Є.Є.Мальцева