Справа № 202/547/20
Провадження № 2/202/174/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Калантаєнка Д.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, за змістом якої просила визнати квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира) спільною сумісною власністю подружжя сторін, набуту під час спільного проживання в шлюбі. Розділити квартиру виділивши її, позивачу, та стягнути з неї компенсацію вартості частки такої квартири у сумі 120 393, 00 грн. на користь відповідача, стягнути з відповідача судові витрати у сумі 12 431, 00 грн. з яких 4 431, 00 грн. судовий збір, 3 000, 00 грн. витрати за проведення експертної оцінки майна та 5 000, 00 грн. правова допомога. Заявлені вимоги були обґрунтовані тим, що сторони з 14.06.2003 перебувають у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_5 . За час спільного проживання сторонами було придбано квартиру, автомобіль CHEVROLET Aveo, автомобіль HYUNDAI Getz та автомобіль SKODA Octavia. Фактично, через сварки, та різні погляди на сімейне життя, відносини між ними були припинені з серпня 2019 року, з цього часу сторони не мажуть дійти згоди щодо поділу майна. Відповідач вимагає сплатити йому 1/2 частину вартості квартири у розмірі 13 000, 00 дол. США, однак позивач з такою сумою не згодна, оскільки відповідачем без її згоди було відчужено їхні транспортні засоби, а саме: CHEVROLET Aveo та SKODA Octavia. Дізнавшись, що відповідачем були відчужені вказані транспортні засоби позивачем також було переоформлено автомобіль HYUNDAI Getz. Відповідно до експертної оцінки та довідки про орієнтовну вартість майна загальна вартість спільно набутого майна склала 1 136 013, 00 грн., а вартість 1/2 частини 568 007, 00 грн. Таким чином, на думку позивача, вона, за майно відчужене без її згоди, повинна отримати компенсацію у розмірі 322 702, 00 грн., за даних обставин залишкова вартість частки майна відповідача після відчуження частки спільно сумісного майна складає 120 393, 00 грн., а позивача 443 095, 00 грн. У зв`язку із тим, що їхня донька залишається проживати з позивачем, позивач вважала, що квартиру необхідно виділити саме їй та стягнути на користь відповідача компенсацію за вартість частини квартири у розмірі 120 393, 00 грн. (а.с. 4-8, 194, 195).

Заперечуючи повністю проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначив, що спірна квартира була придбана ним за кошти у сумі 8 400 дол. США, які він взяв у борг у свого дядька до укладення шлюбу з позивачем. На сьогодні такий борг не повернуто, кредитор помер, його дружина спадкоємець, вимагає повернення вказаних коштів. Автомобілі, що були відчужені під час шлюбу також не підлягають поділу, оскільки відчужувались за обопільною згодою, а одержані кошти витрачались ними на сім`ю. Спірна квартира є єдиним житлом відповідача, продавати її він також не має наміру (а.с. 163-165).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

13.02.2020 відкрито провадження та призначено судове засідання.

Судом отримано відзив на позов підписаний представником відповідача 14.03.2020.

Ухвалою суду від 16.03.2020 клопотання представника позивача про витребування доказів та клопотання представника відповідача про виклик свідків задоволено.

16.12.2020 ухвалою суду було відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, аудіо запис, що містяться в матеріалах справи, заслухано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

26.04.2021 ухвалено рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

14.06.2003 позивач та відповідач уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_5 , згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська (а.с. 12).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 08.11.2003 ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_4 (відповідач по справі) купив спірну квартиру. Оцінка нерухомого майна згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно складає 6 521, 82 грн. Квартира складається з 2 кімнат житловою площею 27,0 кв.м., загальна площа квартири 43, 8 кв.м. (а.с. 15, 17, 18).

03.02.2014 між ТОВ «Автоцентр Україна плюс» та відповідачем було укладено договір купівлі продажу, за яким відповідач придбав транспортний засіб SKODA Octavia за ціною 217 000, 00 грн., в тому числі ПДВ 36 166, 67 грн. (а.с. 20).

Через сварки, та різні погляди на сімейне життя, відносини між сторонами були припинені з серпня 2019 року, відповідач вказаних обставин не заперечував та не спростував.

У відповідності до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1242/2019/1774348 від 15.11.2019 ОСОБА_12 купив у відповідача КТЗ CHEVROLET Aveo за ціною 71 992, 8 грн. (а.с. 189).

У відповідності до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5666/19/000723 від 10.12.2019 та акту огляду реалізованого транспортного засобу ОСОБА_13 купив у відповідача КТЗ SKODA Octavia за ціною 10 000, 00 грн. (а.с. 19, 190).

Вказані обставини також підтверджуються реєстраційними картками ТЗ, де власником SKODA Octavia став ОСОБА_13 на підставі договору від 10.12.2019, CHEVROLET Aveo ОСОБА_12 на підставі договору укладеного 15.11.2019 (а.с. 19, 22).

За змістом довідки ФОП ОСОБА_14 , станом на 23.01.2020, орієнтовна вартість CHEVROLET Aveo, у відповідній комплектації, складає 102 190 119 222 грн. (а.с. 36).

Вартість транспортного засобу HYUNDAI Getz, що належить ОСОБА_8 , складає 124 912, 00 грн. без ПДВ, що підтверджується звітом про оцінку вартості майна ФОП ОСОБА_14 (а.с. 42-76).

Вартість транспортного засобу SKODA Octavia, що належить ОСОБА_4 , складає 328 392, 00 грн., що підтверджується звітом про оцінку вартості майна ФОП ОСОБА_14 (а.с. 78-107).

Вартість спірної квартири, у відповідності до звіту про оцінку вартості майна складає 563 487, 00 грн. без ПДВ (а.с. 108-145).

На підтвердження іншої вартості спірної квартири, аніж та, що вказана у договорі купівлі-продажу квартири від 08.11.2003, відповідачем долучено виписку з сайту aviso.ua станом на 04.11.2003, де квартира по АДРЕСА_2 /5.5 коштує 10 500, 00 дол. США (а.с. 167-168).

За змістом розписки, складеної 07.06.2003 відповідач взяв у борг до 07.06.2013, кошти у ОСОБА_15 у розмірі 8 400, 00 дол. США, еквівалент 45 000, 00 грн., для купівлі квартири в м. Дніпропетровську (а.с. 166).

Як встановлено із аудіо запису, долученого стороною позивача, та роздруківки із телефону, боргова розписка від 07.06.2003 була написана відповідачем після порушення провадження у даній справі з метою визнання статусу спірної квартири його особистою власністю.

У відповідності до квитанції від 07.08.2020 позивачем на депозитний рахунок суду було перераховано 120 393, 00 грн. з призначенням платежу компенсація вартості частки квартири.

Відповідно до видаткових накладних № 14 від 14.12.2019, № 24 від 09.12.2019 позивач понесла витрати за послуги з незалежної оцінки нерухомого майна, у розмірі 2 000, 00 грн., видаткової накладної № 23 від 23.01.2020 позивач понесла витрати з послуг проведення консультаційних послуг щодо визначення орієнтовної вартості КТЗ, у розмірі 1000, 00 грн., загальна сума витрат позивача 3 000, 00 грн. (а.с. 24, 25, 26).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано ордер на надання правової допомоги серії ДП№944/037, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договір № 32 про надання правничої допомоги від 20.12.2019, укладений між позивачем та адвокатом Мушиком В.Л., квитанції до прибуткового касового ордеру на загальну суму 5 000, 00 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статті 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Такий же висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс16.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також боргова розписка, складена відповідачем не є достатніми доказами, які б спростували спільність майна подружжя. Крім того, договір купівлі-продажу було укладено в інтересах сім`ї.

Окрім того, як було встановлено судом складена боргова розписка була написана відповідачем після порушення провадження у даній справі з метою визнання статусу спірної квартири його особистою власністю.

Отже, спірне нерухоме майно набуте подружжям під час перебування у шлюбі, належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому воно підлягає поділу між ними в рівних частинах.

Згідно з частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

У пунктах 22, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова) судам роз`яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

При розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином, оскільки автомобілі HYUNDAI Getz, CHEVROLET Aveo та SKODA Octavia, які були придбані сторонами під час шлюбу, що сторонами не заперечувалось, слід дійти аналогічного висновку, що вказане рухоме майно було спільною сумісною власністю подружжя.

У зв`язку із тим, що транспортні засоби були відчужені сторонами в період фактичного припинення шлюбних відносин, після серпня 2019 року, без згоди другого з подружжя, не в інтересах сім`ї (доказів того, що отримані кошти було використано в інтересах сім`ї матеріали справи не містять), вартість зазначених автомобілів слід врахувати при поділі майна подружжя.

Так, частини 1, 4, 5 ст. 71 СК України передбачають, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно з пунктом 22 Постанови судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Також, у пункті 25 вказаної Постанови роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статті 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Щодо застосування вказаної норми при поділі майна подружжя Верховним Судом України викладена правова позиція у справі № 6-37цс13 від 15.05.2013, відповідно до якої при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п`ята статті 71 СК України). За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених статтею 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Отже, умови, встановлені частиною 5 статті 71 СК України, а також стаття 365 ЦК України, створюють механізм охорони прав співвласника, право на частку якого припиняється, щодо гарантованого отримання ним компенсації вартості частки в разі ухвалення відповідного судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право однієї особи, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таким чином, встановивши обставини передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України, враховуючи внесення позивачем коштів на депозитний рахунок суду, суд вважає за можливе припинити право власності відповідача на частку у спільному нерухомому майні з відповідною компенсацією на користь відповідача.

Враховуючи, що подружжям за час перебування у шлюбі було набуто майно на суму 1 136 013, 00 грн. (вартість квартири та транспортних засобів, згідно оцінки та довідок про вартість майна), кожна із сторін має право на 1/2 від зазначеної суми 568 007 грн. У зв`язку із тим, що відповідач відчужив спільне рухоме майно (транспортні засоби) без згоди позивача та не в інтересах сім`ї, від вказаної вище суми слід відняти вартість відчужених транспортних засобів у розмірі 447 614, 00 грн., що дорівнює 120 393, 00 грн. та є різницею між часткою відповідача та відчуженим ним майном.

Отже, замість частки відповідача у праві спільної сумісної власності, на користь останнього підлягає стягнення компенсації у розмірі 120 393, 00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 431, 00 грн., витрати з проведення оцінки майна у розмірі 3 000, 00 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 5 000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 60-71, СК України, ст. 365 ЦК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , набуту під час спільного проживання в шлюбі.

Розділити квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , виділивши її ОСОБА_1 , та стягнути з неї компенсацію вартості частки такої квартири у сумі 120 393, 00 грн. (сто двадцять тисяч триста дев`яносто три гривні) на користь ОСОБА_4 .

Грошові кошти у розмірі 120 393 грн. (сто двадцять тисяч триста дев`яносто три гривні), внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області на підставі квитанції № МР_АВ250599Р00_14997672 від 07.08.2020 АТ «А-БАНК», повернути ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 431, 00 грн. (чотири тисячі чотириста тридцять одна гривня), витрати з проведення оцінки майна у розмірі 3 000, 00 грн.(три тисячі гривень) та витрати за надання правової допомоги у розмірі 5 000, 00 грн (п`ять тисяч гривень).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.04.2021 року.

Суддя Г.О. Кухтін