ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м.Суми

Справа №592/9854/20

Номер провадження 22-ц/816/639/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Сергеєвої Світлани Анатоліївни

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2021 року, постановлену у складі судді Фоменко І.М., у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Шокола Наталія Валеріївна, в якому просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя він заповіту не складав, тому спадкоємцями першої черги за законом є вона та дочка спадкодавця від першого шлюбу - ОСОБА_2 .

У 2017 році ОСОБА_3 був поставлений діагноз: рак (помірно диференційована аденокарцинома). 27 грудня 2017 року його було прооперовано та за результатами захворювання встановлена 2 група інвалідності. До моменту смерті він проходив курси медикаментозного лікування та хіміотерапії, знаходився у важному стані та потребував підтримки та сторонньої допомоги.

За життя спадкодавця відповідачка була обізнана з приводу його стану, їй було відомо про його тяжку хворобу, що він знаходився у безпорадному стані і потребував сторонньої допомоги, але протягом тривалого часу, більше року, жодної матеріальної, фізичної допомоги не надавала.

Посилаючись на приписи ч. 5 ст. 1224 ЦК України, просить позов задовольнити.

Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 02 березня 2021 року за клопотанням представника позивачки призначив посмертну судово-медичну експертизу, проведення якої доручив експертам обласного комунального закладу Сумської обласної державної адміністрації «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи», попередив експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

На вирішення поставив такі питання:

1.Які захворювання мав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 2017 року до дня смерті?

2.Чи були наявні у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 2017 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 хвороби тяжкими, та чи міг він з наявними хворобами працювати?

3.Чи перебував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 2017 року до дня смерті в безпорадному стані у зв`язку з наявними захорюваннями та чи потребував сторонньої допомоги, піклування.

В розпорядження експертів надав матеріали цивільної справи № 592/9854/20 та медичну документацію.

Оплату експертизи поклав на позивача.

Провадження по справі зупинив до надходження до суду висновків експертизи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Сергеєва С.А., посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, спрямована на затягування судового процесу, без врахування доказів, наявних в матеріалах справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваній ухвалі невірно вказані вихідні дані, а саме невірно вказана дата смерті ОСОБА_3 .

Судом не враховано доводи представників відповідачки, які викладені в поданому до суду запереченні на клопотання про призначення експертизи та не надано їм ніякої оцінки.

Ухвала про призначення експертизи суперечить вимогам ч. 1 ст. 103 ЦПК України.

На думку скаржниці, всі питання, що були поставлені на вирішення експерта, не потребують спеціальних знань. Відповіді на поставлені питання містяться в документах, наявних в матеріалах цивільної справи і оцінка їм може та повинна бути надана судом. Матеріали справи містять всю медичну документацію, з якої вбачається, які захворювання мав ОСОБА_3 в період з 2017 року і до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Чи були вказані хвороби тяжкими, вважає, що це оціночне питання, оскільки не існує медичних критеріїв, які б були зафіксовані певними нормативними актами, для визначення ступеню тяжкості захворювання.

На питання, чи міг ОСОБА_3 працювати з наявними хворобами, відповідь також є в матеріалах справи, зокрема з довідки НКП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» вбачається, що в період з 20 квітня 2018 року по 13 вересня 2019 року він працював на 0,5 ставки лікаря-нейрохірурга, отримував заробітну плату та був звільнений у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стосовно того, чи перебував він у безпорадному стані та чи потребував сторонньої допомоги, вказує на те, з медичної документації вбачається, що жоден медичний заклад не робить висновки, що ОСОБА_3 знаходився у безпорадному стані, ні під час перебування на стаціонарному лікуванні після операції, ні під час знаходження на стаціонарному лікуванні в подальшому, ні тим більше після виписки з лікарні та знаходженні на роботі.

Вважає, що підстав, передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України для задоволення клопотання та призначення судово-медичної експертизи не вбачається.

Звертає увагу суду на те, що Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі № 910/7275/19 зробив правовий висновок, відповідно до якого обґрунтована і мотивована відмова суду в задоволенні клопотання учасника справи про призначення експертизи не може вважатися обмеженням у поданні доказів учасником справи.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаря В.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить відмовити в її задоволенні. Зазначає, що саме висновок судово-медичної експертизи у сукупності з наданими медичними документами є доказом, який підтвердить або спростує безпорадний стан спадкодавця. А так як ні суд, ні адвокати у справі не мають спеціальних медичних знань, то обов`язок позивачки довести ті обставини, на які вона посилається. Також вважає, що скасування ухвали про призначення експертизи буде обмеженням позивачки у засобах доказування щодо предмету спору та буде порушено принцип змагальності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідачки адвоката Сергеєвої С.А. та Кузнецової О.Л., які підтримали апеляційну скаргу, позивачку та її представника адвоката Бондаря В.М., які заперечують проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому ставить питання про усунення останньої від права на спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником позивачки - адвокатом Бондарем В.М. було подано суду клопотання про призначення посмертної судово-медичної експертизи, яке мотивував тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме визначення тяжкості захворювання спадкодавця, перебування під час хвороби у безпорадному стані, причини його смерті необхідне проведення посмертної судово-медичної експертизи.

Суд першої інстанції задовольняючи клопотання позивача та призначаючи по справі посмертну судово-медичну експертизу, виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтвержуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно приписів статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1)характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2)психічний стан особи;

3)вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

В даній справі призначення експертизи не є обов`язковим.

Поставлені представником позивачки - адвокатом Бондарем В.М. питання, роз`яснення яких на його думку потребує висновку експерта, суд має можливість з`ясувати на підставі доказів, що були надані сторонами або можуть бути витребувані з лікувальних установ за клопотанням сторін. Зміст питань, постановлених на вирішення експеритизи, свідчить про те, що суд фактично поставив на вирішення експертів ті питання, які має можливість самостійно з`ясувати на підставі наданих сторонами доказів.

Отже призначення в даній справі посмертної судово-медичної експертизи з такими питаннями, в даному випадку не є доцільним, призведе до порушення строків розгляду справи та покладе на сторони зайві судові витрати. При цьому відмова у задоволенні клопотання про призначення вказаної експертизи не буде обмеженням позивачки у засобах доказування щодо предмету спору та порушенням принципу змагальності, оскільки в даній справі, враховуючи підстави та предмет позову, обставини для з`ясування яких судом першої інстанції призначена експертиза, можуть бути доведені іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала про призначення посмертної судово-медичної експертизи постановлена судом з порушенням норм процесуального права, а тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України вона підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаря В.М. про призначення посмертної судово-медичної експертизи.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Сергеєвої Світлани Анатоліївни задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2021 року в даній справі скасувати та у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаря Валерія Миколайовича про призначення посмертної судово-медичної експертизи відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук