ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5177/21
провадження № 2/753/5355/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири, а також заяву ОСОБА_1 про звільнення від слати судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ст.ст. 175, 177 ЦПК України встановлені вимоги до позовної заяви при подачі її до суду.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року дана позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання заявником ухвали.

Позивач належним чином повідомлений про залишення позову без руху для усунення недоліків, що підтверджується розпискою, врученою під його особистий підпис від 20 квітня 2021 року.

На виконання ухвали про усунення недоліків позивачем через канцелярію суду подана заява про усунення недоліків у формі заперечення на ухвалу судді. При цьому, зазначаючи, що в разі незгоди із його запереченнями, звільнити позивача від сплати судового збору.

Суддя, перевіривши дотримання позивачем вимог процесуального закону до позовної заяви при подачі її до суду, вивчивши подану ним заяву, вважає, що станом на час постановлення цієї ухвали недоліки не усунені у цілому, а саме: не надано платіжного документа про належну сплату судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" за окрему самостійну вимогу немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди) - 908 грн. 00 коп.

Оскільки позивачем ставляться окрім майнових вимог, й вимоги немайнового характеру, необхідно враховувати, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (Закон України "Про судовий збір").

Так, згідно ч.2 ст. 9 згідно Закону України "Про судовий збір", суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Проте, перевіривши зарахування позивачем судового збору, встановлено, що перерахування позивачем коштів до бюджету за вказану вимогу не здійснено, позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу - 908 грн. 00 коп. відповідно до платіжної квитанції № 55107 від 09 березня 2021 року.

Зазначені недоліки не дають правових підстав для відкриття провадження по справі.

Відповідно до вимог частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст. 185 ЦПК України).

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді (ч.6 ст. 185 ЦПК України).

При цьому суддя враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедент ними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Окрім того, позивачем при зверненні до суду одночасно ставиться питання про звільнення від сплати судового збору на підставі п. "г" ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Суддя, вивчивши таку заяву, її обгрунтування, статус позивача, його особу, зважаючи на вимоги Закону України «Про судовий збір», предмет спору, який не передбачає соціальний захист статусу особи, вважає за необхідне відмовити у її задоволенні за необґрунтованістю.

Докази про те, що позивач є членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї не надано, а тому підстав для застосування вказаної норми немає.

Зважаючи на наслідки розгляду позовної заяви, наявні підстави для вирішення питання про повернення позивачу судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

На підставі вищенаведеного керуючись ч.ч.3, 5, 6 ст. 185 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири- вважати неподаною, та разом із доданими до неї документами повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 згідно платіжної квитанції № 55107 від 09 березня 2021 року, УДК у Дарницькому районі м. Києва, кредит рахунок 0003, рахунок отримувача - 38021179, кошти судового збору - 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 (нуль) коп.

Роз`яснити заявнику про те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: