Справа № 510/205/21
Провадження 2/510/822/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.21 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до СВК «Новосільське» про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на майно,

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на об`єкт нерухомості Польовий стан НОМЕР_1, який розташований в с. Новосільське, Ренійського району Одеської області, реєстрацій номер 241. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08.12.2020 р. між нею та представником СВК «Новосільське», в особі голови Трифонова Ю.М., у простій письмовій формі, було укладено договір купівлі - продажу об`єкту нерухомості Польовий стан НОМЕР_1, розташований в с. Новосільське, Ренійського району Одеської області, реєстрацій номер 241, який не був посвідчений нотаріально, але було виконано всі суттєві умови договору. Згодом з`ясувалось, що у відповідача на земельну ділянку, на якій був розташований об`єкт нерухомості, відсутні правовстановлюючі документи, тому придбане позивачкою майно, було відчужено особою, яка не мала на це право, але у зв`язку з тим, що вона є добросовісним набувачем, та відсутні підстави для витребування в неї майна, передбачені ст. 388 ЦК України, позивачка просить задовольнити її позовні вимоги.

Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача СВК «Новосільське» Трифонов Ю.М. у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: нотаріально не посвідчений договір купівлі - продажу від 08.12.2020 р., укладений між ОСОБА_1 та головою СВК «Новосільське» про купівлю об`єкту нерухомості Польовий стан НОМЕР_1 в с. Новосільське, Ренійського району Одеської області, реєстрацій номер 241; технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на Польвий стан НОМЕР_1, власник СВК «Новосільське»; наказ № 11 від 04.06.2020 р. про призначення головою СВК «Новосільське» ОСОБА_2 ; витяг з рішення правління засновників СВК «Новосільське від 28.10.2020 р. про продаж ОСОБА_1 польового стану НОМЕР_1 за 200000 грн.; квитанція до прибуткового касового ордера № 10 від 08.12.2020 р. за суму 200000 грн., прийнято від ОСОБА_1 , підстава - договір купівлі - продажу Польового стану НОМЕР_1; статут СВК «Новосільське».

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 28.10.2020 р. засновники правління СВК «Новосільське» ухвалили рішення про продаж ОСОБА_1 польового стану НОМЕР_1, який перебуває на балансі СВК «Новосільське» як комплекс будівель та споруд НОМЕР_1 за 200000 грн. 08.12.2020 р. між позивачкою та СВК «Новосільське», в особі голови Трифонова Ю.М., було укладено договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості Польового стану НОМЕР_1, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Позивачка сплатила підприємству вартість об`єкта нерухомості у розмірі 200000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 10 від 08.12.2021 р., а представник відповідача, в свою чергу, передав позивачці об`єкт нерухомості та технічну документацію на майно.

Так як, згідно законодавства, подібні договори підлягають нотаріальному посвідченню, позивачка через деякий час запропонувала представнику відповідача привести домовленість у відповідності до вимог закону, на що представник відповідача повідомив, що не може це зробити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомості, а це є обов`язковою умовою для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна.

Про існування цих обставин, на момент укладання договору, позивачці нічого не було відомо, відповідач узяв на себе зобов`язання оформити правовстановлюючій документ на земельну ділянку згідно з вимогами діючого законодавства.

Неодноразово позивачка зв`язувалась із представником відповідача з метою дізнатися про хід оформлення документів належним чином, щоб посвідчити договір купівлі - продажу в нотаріальному порядку, але кожного разу представник відповідача посилався на відсутність у підприємства грошових коштів для оформлення земельної ділянки належним чином.

Таким чином, на момент укладання договору, тобто на 08.12.2020 р., представник відповідача не мав право відчужувати даний об`єкт нерухомості, тому придбане позивачкою майно було відчужено особою, яка не мала на це право.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі - продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав позивачу майно та документи на нього.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: позивачкою передано підприємству гроші у розмірі 200000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 10 від 08.12.2020 р., а позивачці передано об`єкт нерухомості з технічною документацією. Представник відповідача жодного разу не висував вимоги щодо повернення вказаного об`єкту нерухомості, не заперечував проти визнання права власності за позивачкою, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

На підставі ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частиною 1 ст. 397 ЦК України, передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Так, позивачка набула право власності на польовий стан НОМЕР_1, який розташований в с. Новосільське, Ренійського району Одеської області, реєстрацій номер 241 в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісний набувач, придбавши його у відповідача, який фактично не мав права його відчужувати на той період, оскільки його право власності на земельну ділянку під означеним об`єктом нерухомості, не було оформлено.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачкою, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачкою, як за добросовісним набувачем, право власності на польовий стан НОМЕР_1, який розташований в с. Новосільське, Ренійського району Одеської області, реєстрацій номер 241.

Виходячи з вищевикладеного,

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 330, 328, 388, ЦК України (2003 р.) суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до СВК «Новосільське» про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на майно- задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на Польовий стан НОМЕР_1, Новосільська сільська рада, Ренійського району Одеської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін