ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Чернівці

Справа № 727/8989/20

Провадження № 22-ц/822/381/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.

секретар: Тодоряк Г.Д.

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2021 року, головуючий у І-й інстанції Літвінова О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів».

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який 06 травня 2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці було розірвано. У них є двоє спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 квітня 2018 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначала, що внаслідок часткового невиконання відповідачем рішення суду утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 травня 2018 по 01 жовтня 2020 року в сумі 5838,17 грн, що підтверджується розрахунком державного виконавця.

Відповідно до здійсненого розрахунку розмір неустойки (пені) за період з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року становить 63 550,01 грн, тому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 54 506,90 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 5 838,17 грн, 6400 грн витрат на правову допомогу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) в розмірі 54 506, 90 грн за прострочення сплати аліментів, та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Посилається не те, що суд не визначив суму неустойки, яка не повинна перевищувати 100 відсоткової заборгованості помісячно не врахував оплати (черговість погашення заборгованості) за весь період заборгованості та не додав показники за кожен місяць, вважає що взагалі не розібрав в нарахуванні пені.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав відзив, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 5 838, 17 грн залишити без змін, а в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6 400 грн скасувати та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 1 056 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року становить 88 317,35 грн. У відповідача станом на 30.09.2020 року існувала загальна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5 838,17 грн, а розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає обмеженню до 5 838,17 грн.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у Чернівецькому відділі РАЦСу 16 липня 2009 року, актовий запис №1131. У сторін є спільні малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 квітня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01 жовтня 2020 року за АСВП №56327388, виданого старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), встановлено, що загальний борг по виплаті аліментів станом на 30 вересня 2020 року становить 5 838,17 грн.

Відповідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позивач просить стягнути пеню за період з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Крім того, Велика Палата Верховного Суду у цій постанові зазначила, що у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) питання стягнення пені зі сплати аліментів вирішено аналогічно у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, проте, помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Згідно з матеріалами справи, період за який виникла заборгованість по сплаті аліментів: з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року.

Судом першої інстанції, відповідно до ст. 196 СК України та з урахуванням правових позицій, викладених у постановах Великої Палати від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) та від 19 вересня 2019 року у справі №235/4359/16-ц (провадження №61-31462св18), здійснено вірний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2020 року та становить 88 317, 35 грн.

Згідно з частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 30 вересня 2020 року складає 5 838,17 грн, але відповідно до ч.1 ст.196 СК України пеня за заборгованість по аліментам не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по виплаті аліментів, тому розмір пені підлягає обмеженню до 5 838,17 грн.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 54 506, 90 грн є необґрунтованими та ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування за доводами, викладеними у апеляційній скарзі, відсутні.

Проте колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розподілі судових витрат не в повній мірі дотримано вимоги процесуального права, виходячи з наступного.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Позовні вимоги задоволено на 10 ,71 %.

Отже, при стягненні судових витрат з відповідача необхідно врахувати пропорційність задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені позивачем у суді першої інстанції судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1 028,24 грн (9600*10,71%).

Крім того, з ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути 90,06 грн (840,80*10,71%) судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Згідно з пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат змінити.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2021 року в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу та судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 1 028 гривень 24 копійки.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір в розмірі 90 гривень 06 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

І.Б. Перепелюк