Справа № 932/610/21
Провадження № 2/932/131/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивач, АТ «Акцент-Банк» (, м. Дніпро), з підстав прострочення зобов`язання за договором пред`явив через суд вимоги на предмет стягнення з відповідача, ОСОБА_1 , заборгованості станом на 29 листопада 2020 року на суму 25 003,82 грн., з яких 13 500 грн. основного боргу за кредитом, 11 053,82 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 450 грн. штрафи.

АТ «Акцент-Банк», в обґрунтування підстав позову посилається на укладення договору банківських послуг шляхом підписання 01 липня 2019 року анкети-заяви № Б/Н про надання банківських послуг в А-банку та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою і Тарифів банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, на підставі чого відповідачу була видана платіжна картка з встановленим кредитним лімітом під проценти за користування зі ставкою 44,40% на рік з суми залишку заборгованості за кредитом з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, у відповідності до п.п. 2.1.1.12.13, 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг, на строк дії емітованої позивачем картки, чим відповідач скористався для розрахунків у побуті, але з поверненням кредиту і сплатою процентів прострочив, на позасудові вимоги про погашення заборгованості не реагує.

Наведені у позовній заяві доводи і міркування про забезпечений неустойками і наданий під проценти кредит позивач аргументував змістом договору, зафіксованим у кількох письмових та електронних документах, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, за якими клієнт надає банку право змінювати у будь-який момент кредитний ліміт у бік зменшення чи збільшення, тим самим безумовно погоджуючись в момент укладання договору на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого за рішенням банку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2021 суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв.

З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 23 березня 2021 року, після виконання вимог ухвали суду від 2 січня 2021 року про залишення позову без руху, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.

Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позовних вимог, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 01 липня 2019 року підписала бланк заяви-анкети № Б/Н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-банку без визначеного розміру у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.5 зворот).

На підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору позивачем надано анкету-заяву від 01 липня 2019 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-банку, яка хоч і містить підпис від імені ОСОБА_1 , проте не містить інформації про виявлене бажання оформити на своє ім`я дебетову особисту картку, не містить даних, якою саме послугою мав намір скористатись позичальник, не містить зазначений бажаний кредитний ліміт, а також, не зазначено індивідуального номеру картки та відкритого за цією заявою банківського рахунку, строку дії та який кредитний ліміт їй було встановлено; не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше), як це передбачено нормами ст. ст. 207, 1055 ЦК України, при цьому, надана до заяви-анкети у паперовій формі інформація щодо типу кредитного продукту та основних умов кредитування у вигляді паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка»(а.с.6,7) з урахуванням побажань споживача не підписана ОСОБА_1 , та не містить дати підписання разом з заявою-анкетою 01 липня 2019 року, при цьому не містить чіткого визначення типу кредитного продукту, який отримала відповідач з певними умовами його отримання та користування, а містить лише перелік банківських послуг кредитного продукту «Універсальна» у вигляді прейскуранту цін. Разом з цим паперовий документ, який має назву Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», тарифи користування кредитною карткою «Зелена» (а.с.14,15), умови якої не є тотожними з кредитною програмою «Кредитна картка»(а.с.6,7), однак також не підписано позичальником.

Проте номер банківського рахунку у цій заяві-анкеті позивачем зазначений не був, однак позивачем на виконання ухвали суду від 22 січня 2021 року, до позовної заяви додано виписку про рух коштів на клієнтському рахунку НОМЕР_1 про зарахування 01 липня 2019 року позивачем коштів на виконання ч. 2 ст. 1068 ЦК України в розмірі встановленого відповідачу кредитного ліміту 15 000 грн., внаслідок чого суд вважає доведеним факт передачі коштів кредитного ліміту у розмірі 15 000 грн., у власність відповідача на умовах кредитного договору згідно з ст. 1054 ЦК України. Тобто, встановлення кредитного ліміту для ініційованого переказу коштів за допомогою платіжної картки згідно з п. 1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» має значення погодження максимальної суми грошового переказу, на яку позивач у майбутньому зобов`язувався відповідно до ст.ст. 1054, 1056 ЦК України надавати кредит відповідачу під час безготівкових розрахунків останнього чи зняття ним готівки, про що свідчить наданий позивачем розрахунок основного боргу за кредитом, наданим по типу відновлювальної кредитної лінії.

Умови та Правила надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача та не мають дати їх складання позивачем, у судовій практиці застосування ст. 207 ЦК України за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки не можуть без сумнівів підтверджувати, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву-анкету.

За офіційним тлумаченням частини четвертої статті 42 Конституції України в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин і свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, з огляду на що споживач послуг банку приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений, а банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Відповідно, суд відкидає аргументи позивача про застереження у заяві-анкеті перед місцем її підписання відповідачем, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користуванняя, основними умовами обслуговування і кредитування, становить між сторонами договір банківських послуг, внаслідок їх явної неприйнятності з огляду на усталену судову практику застосування ст.ст. 207, 634 ЦК України за висновками Великої палати Верховного Суду, викладеними третього липня 2019 року у постанові № 14-131цс19, про неприпустимість покладання на слабшу сторону - споживача невиправданого тягаря з`ясування змісту кредитного договору.

За відсутності в заяві-анкеті домовленості сторін про сплату процентів, комісій, пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту надані позивачем банком витяги з тарифів і умов, які не містять підпису відповідача, в судовій практиці застосування ст.ст. 633, 634 ЦК України за висновками Великої палати Верховного Суду у зазначеній постанові № 14-131цс19 не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не можуть підтверджувати вказаних обставин.

Враховуючи поділ умов договору щодо процентів та неустойки відповідно до ст. 628 ЦК України на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі), у з`ясованих судом обставинах відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення строків виконання, а також ціну договору в формі сплати комісій та в тому розмірі процентів, яких по суду відшукує позивач саме у цій справі.

Суд за браком доказів підтвердження в порядку ст. 545 ЦК України повернення відповідачем кредиту дійшов висновку згідно з ст.ст. 12, 80, 81 ЦПК України про встановлений заявою-анкетою баланс ймовірностей, який свідчить на користь тверджень позивача, оскільки більш імовірне використання кредиту можна виключати лише за наявними у відповідача фіскальними чеками та іншими розрахунковими документами, внаслідок чого за внутрішнім переконанням знаходить виконання відповідачем зобов`язання згідно з ст. 612 ЦК України простроченим.

Судом встановлено, що 02 липня 2019 року на кредитну картку № НОМЕР_2 , випущену 01 липня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 , та видану їй у відповідності до заяви-анкети від 01 липня 2019 року, встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн., однак станом на 29 листопада 2020 року розмір основного боргу становить 13 500 грн., розмір заборгованості за відсотками становить 11 053,82 грн., та штрафи - 450 грн., що в загальному розмірі становить 25 003, 82 грн. та узгоджується з випискою про рух коштів по клієнтському рахунку.

У відповідності до розрахунку заборгованості за кредитом станом на 29 листопада 2020 року поточної заборгованість за основним боргом становить 8186,21 грн., на яку нараховані 44,4% на місяць у загальному розмірі 507,69 грн., залишок простроченої основної заборгованості становить 5313, 79 грн., на яку нараховані 88,8% на місяць у загальному розмірі 10 546,13 грн. (а.с.5), що становить загально заборгованості по основному кредиту 13 500 грн., а обставини отримання коштів в розмірі 15 000 грн. підтверджуються випискою по рахунку.

Таким чином, відповідач порушив взяте перед позивачем кредитне зобов`язання, строк виконання якого за усталеною судовою практикою визначений моментом пред`явлення вимоги згідно ст. 530 ЦК України, від чого відповідач під різними приводами ухиляється, на підставі чого права позивача відповідно до ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача 13 500 грн. основного боргу за кредитом, а в частині заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 11 053,82 грн. та штрафів у розмірі 450 грн. з наведених вище мотивів належить вважати договір не укладеним з відмовою в позові за безпідставністю, тоді як проценти за фактичне користування коштами і штрафи за недоведеністю їх визначення на розсуд сторін спору можуть стягуватися за загальними правилами про позику, з приводу чого вимоги у цій справі не заявлялися.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача з урахуванням задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 274, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, р/р НОМЕР_4 , МФО 307770) заборгованість за кредитом від 01 липня 2019 року у розмірі 13 500 грн., та судовий збір в розмірі 2 270 грн., а всього - 15 770 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева