Справа № 202/3050/20
Провадження № 2/202/275/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

головуючої судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Юрко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» матеріальної шкоди, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на загальну суму 41 117, 54 грн.

В обґрунтування своїх вимог, які в подальшому були уточнені, позивач в позовній заяві посилався на те, що 25 вересня 2019 року о 20 год. 00 хв. в м. Дніпро, Індустріальний р-н., пр. Слобожанський, е/о №540, водій автомобіля Nissan Micra, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який продовживши неконтрольований рух здійснив зіткнення з автомобілем Audi A6, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався попереду, під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 року ОСОБА_3 було визнано визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експертного дослідження матеріальна шкода завдана власнику автомобіля Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 195 705, 31 грн. Зазначає, що ПрАТ «СК «Арсенал страхування» здійснило виплату їй страхового відшкодування в розмірі 156 087, 77 грн. Відповідачі ігнорують його звернення та в добровільному порядку не відшкодовують суму невиплаченого страхового відшкодування у сумі 39 617, 54 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 1 500 грн. у зв`язку із проведенням експертного дослідження.

ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначала, що згідно страхового акту № 006.01579619-1 від 31 жовтня 2019 року складеного представником ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», з яким позивач уклав договір добровільного страхування, сума страхового відшкодування була визначена у розмірі 156 087,77 грн. та сплачена за ремонт автомобіля в повному обсязі. Наголошувала, що страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, зобов`язаний сплатити потерпілій сторін розмір завданої шкоди. Звертала увагу суду, що договором добровільного страхування проведено повне відновлення пошкодженого транспортного засобу, а тому вважає, що заявлена сума матеріальної шкоди не підлягає стягненню з неї.

Представник приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у межах ліміту відповідальності страховика вони здійснили виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у розмірі 99 000 грн. Наголошували, що вони у повному обсязі виконали взяті на себе обов`язки за полісом № АО/3136668, а тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Представник приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши позивача та представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року о 20 год. 00 хв. в м. Дніпро, Індустріальний р-н., пр. Слобожанський, е/о №540, водій автомобіля Nissan Micra, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який продовживши неконтрольований рух здійснив зіткнення з автомобілем Audi A6, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався попереду, під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 року ОСОБА_3 було визнано визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АО/3136668 в приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія». Страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн. та передбачена франшиза в розмірі 1 000 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля «Suzuki Vitara», позивача ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до полісу № 123194668. Страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн. та передбачена франшиза в розмірі 1 000 грн.

Окрім цього, між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 868/19-Тз/Дп/02 від 08.07.2019 року за умовами якого страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки у тому числі внаслідок ДТП (п.22.2.2.договору добровільного страхування наземного транспорту).

Відповідно до п. 27.10 договору, при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, з врахуванням умов, зазначених в п. 17.3 цього договору, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків СТО (згідно з умовами п. 27.11 Договору).

За умовами п. 27.11 договору при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в Кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 12 Договору франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми.

Згідно страхового акту № 006.01579619-1 від 31 жовтня 2019 року складеного представником ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сума страхового відшкодування була визначена у розмірі 156 087,77 грн. Виплату здійснено на рахунок ТОВ «Автотрейдінг- Дніпро» 06 листопада 2019 року згідно долученого до позовної заяви платіжного доручення № 63977167, що передбачено умовами п. 27.11.1 договору.

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом № АО/3136668, у межах ліміту відповідальності страховика, зазначеної у страховому полісі, та за вирахуванням франшизи здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у розмірі 99 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13761 від 14.09.2020 року.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Звернувшись з даним позовом до суду позивач просив, зокрема, стягнути з відповідача як особи, яка завдала шкоду, суму майнової шкоди в розмірі 39 617, 54 грн., з яких 22 075, 96 грн. - величина втрати товарної вартості, що підтверджується висновком № ZU011019-1 від 08.10.2019 року.

Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу відшкодовує особа, яка її завдала.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 року № 420/998/18.

Отже, у цій справі, завдана позивачу майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Зважаючи на викладене, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню 22 075, 96 грн. на відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до п. 16 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Згідно акту виконаних робіт № АДТО1909485 від 14.12.2019 року пошкоджений автомобіль позивача повністю відремонтований, що також позивачем та представником позивача підтверджено в судовому засіданні. Витрати за ремонтними роботами склали 156 087, 77 грн., що в повному обсязі сплачено ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

При цьому позивач просять стягнути збиток даному автомобілю у вигляді матеріальної шкоди. За наявності факту відновлення вказаного автомобіля визначення розміру відшкодування на підставі оцінки вартості відновлювального ремонту складеного 08.10.2019 року є помилковим, відшкодуванню підлягають саме реально понесені потерпілою стороною витрати, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу у сумі 22 075 (двадцяти двох тисяч сімдесяти п`яти ) грн. 96 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 23.04.2021 року.

Суддя: Г.В. Бєсєда