Справа № 265/1566/21
Провадження № 2/265/773/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 квітня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/1566/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_2 за рішенням райвиконкому № 77 отримав право проживання в квартирі АДРЕСА_1 . Станом на теперішній час в такому житловому приміщенні проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . З 26 вересня 2015 року відповідач в спірній квартирі не мешкає, а восени 2019 року самостійно віддав дублікати своїх ключів. Взимку 2020 року було позбавлено відповідача прав опікуватися над молодшим братом ОСОБА_3 через постійну відсутність відповідача. Станом на 17 лютого 2021 року новим опікуном останнього був призначений позивач. Додавав, що позивач та його родина змушені з 2015-го року переплачувати за комунальні послуги, оскільки вони нараховуються у збільшеному розмірі на чотирьох осіб, в той час як реально в квартирі згідно реєстрації проживають три особи. Формальна реєстрація відповідача обмежує права позивача на приватизацію зазначеної квартири, обмін житла, вселення інших осіб, передача житла в піднайом, на переобладнання та перепланування. На підставі викладеного просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги повністю підтримав, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, вказуючи, що відповідач, ОСОБА_3 , не мешкає по АДРЕСА_2 з жовтня 2015 року.

Відповідач, ОСОБА_3 , в судове засідання за невідомих суду причин не з`явився повторно, будучи належним чином про час та місце розгляду справи повідомленим.

Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши учасників процесу, які з`явились, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що з копії особового рахунку № НОМЕР_1 , наданому ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 24 лютого 2021 року, вбачається, що у однокімнатній кв. АДРЕСА_1 , наданій на підставі рішення райвиконкому № 77 від 27 березня 2013 року, зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Натомість, на підставі акту від 11 березня 2021 року КСН «Азовстальський» вбачається, що фактично в кв. кв. АДРЕСА_1 за свідченнями сусідів по вказаному будинку мешкають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до витягу з рішення від 17 лютого 2021 року № 80 виконкому Маріупольської міської ради вбачається, що було встановлено піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та визначено його піклувальником позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наявність нарахувань за комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб у кв. АДРЕСА_1 підтверджується квитанціями ЖКП «Азовжитлокомплекс» за лютий 2021 року, а також КП «Комунальник» за жовтень 2020 року та січень 2021 року.

Допитані в судовому засіданні свідки, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вказували, що з 2016 року по АДРЕСА_2 відповідач не мешкає з власною волі, оскільки жодних перешкод у проживанні в такому житлі йому не чинилось. Більш того у спірній квартирі мешкає його колишній підопічний, яким він повинен був опікуватись, чого однак протягом багатьох років уникав, що стало приводом для призначення неповнолітньому ОСОБА_3 нового піклувальника, яким є позивач, який фактично цей час ним й опікувався. При цьому ОСОБА_2 наразі мешкає разом із своєю дружиною по АДРЕСА_3 , а працює моряком, внаслідок чого здебільшого перебуває у рейсах. Підтвердили, що на теперішній час по АДРЕСА_2 фактично мешкають разом із ОСОБА_1 його підопічний, ОСОБА_3 , дружина позивача ОСОБА_5 та донька позивача ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу України наймач або члени його родини можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад 6 (шість) місяців.

Суд на підставі досліджених доказів встановив, що фактично протягом останніх 5-ти років у кв. АДРЕСА_1 відповідач, ОСОБА_2 , не мешкає без поважних причин.

За таких обставин, встановлених в судовому засіданні, на підставі зазначених норм права суд дійшов висновку, що відповідач, залишаючись зареєстрованим у кв. АДРЕСА_1 , однак не користуючись таким житловим приміщенням понад шість місяців без поважних причин, є таким, що втратив право користування вказаним житлом.

На підставі переліченого позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування кв. АДРЕСА_1 .

Згідно із ст. 141 ЦПК, оскільки при поданні до суду позову ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування кв. АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте відповідачем шляхом подачі письмової заяви протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 27 квітня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Суддя