Ширяївський районний суд Одеської області
21.04.2021 Справа №: 518/1689/18 Провадження № 2/518/83/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року смт. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Алексєєвої О.В.,

при секретарі - Надир І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ширяєве в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до правонаступників ОСОБА_1 - ТОВ «Світанок Старі Маяки», ОСОБА_2 , неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2018 року позивач АТ КБ "Приватбанк", який є правонаступником ПАТ КБ "Приватбанк", звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (ціна позову 61 294,40 грн.), мотивуючи тим, що 14.11.2012 року ОСОБА_1 було підписано заяву № б/н, згідно якої відповідач отримала кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п.2.1.1.2.3 п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 23.10.2018 року має заборгованість 61 294,40 грн., з яких:

- 4606,18 грн. - тіло кредиту;

- 27766,17 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;

- 25527,08 - нараховано пені;

а також штрафи відповідно до п.п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

-500,00 грн.- штраф (фіксована частина);

- 2894,97 грн. - штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 61 294,40 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 1762,00 грн.

Згідно протоколу авторозподілу від 07.02.2019 р. справу передано судді ОСОБА_7 .

У зв`язку з закінченням строку відрядження судді Кобзаря Ю.Ю. справу передано до канцелярії суду, повторний авторозподіл справи не відбувся у зв,язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Алексєєвій О.В.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.10.2020 року провадження у справі зупинено до встановлення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою суду від 16.03.2021 року поновлено провадженні у справі та залучено до участі у справі в якості відповідачів правонаступників померлої ОСОБА_1 - ТОВ «Світанок Старі Маяки», ОСОБА_2 , а також неповнолітніх: ОСОБА_3 , 2015 р.н., ОСОБА_4 , 2007 р.н., ОСОБА_5 , 2009 р.н. та ОСОБА_6 , 2010 р.н. (опікун ОСОБА_8 ).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Світанок Старі Маяки» Оліярчик І.І. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги не визнає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення за місцем реєстрації судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, до суду повернувся конверт з відміткою про вручення 10.04.2021 року.

Опікун неповнолітніх ОСОБА_3 , 2015 р.н., ОСОБА_4 , 2007 р.н., ОСОБА_5 , 2009 р.н. та ОСОБА_6 , 2010 р.н ОСОБА_8 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги не визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для вирішення спору.

Даний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ч.1, 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Відповідно до копії спадкової справи № 149/2020 року спадкоємцями після смерті ОСОБА_1 є ТОВ «Світанок Старі Маяки», діти спадкодавця: ОСОБА_2 , 2000 р.н., неповнолітні: ОСОБА_3 , 2015 р.н., ОСОБА_4 , 2007 р.н., ОСОБА_5 , 2009 р.н., ОСОБА_6 , 2010 р.н., опікуном яких є ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч.ч.1,2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено, що 14.11.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 15000 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, яка підлягає стягненню, станом на 23.10.2018 року становить 61 294,40 грн., з яких:

- 4606,18 грн. - тіло кредиту;

- 27766,17 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;

- 25527,08 - нараховано пені;

а також штрафи відповідно до п.п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

-500,00 грн.- штраф (фіксована частина);

- 2894,97 грн. - штраф (процентна складова).

Вказаний розрахунок зроблений за період з 19.04.2016 р. по 23.10.2018 р.

З вказаного розрахунку вбачається, що станом на 23.10.2018 року позивачем нараховано відсотки, пеню та штрафи.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді відсотків, неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню за несвоєчасну сплату кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.11.2012 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Згідно з ч. 6 ст. 81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Наявність у матеріалах справи редакцій та положень Умов та Правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

З тих же підстав не можна вважати складовою частиною кредитного договору витяг з Тарифів банку, оскільки вони також не містять підпису позичальника.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 04 вересня 2019 року за результатом розгляду справи № 753/509/16-ц.

Оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.11.2012 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» відсотків, пені та штрафів.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1ст. 11Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів», далі - Закон № 1023-XII).

Згідно з п. 22 ч.1ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , банком дотримано вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, суд вважає, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Судом досліджено надану позивачем виписку по карті за період з 18.04.2016 р. по 19.06.2020 р. та встановлено наступне.

Знято з картки:

-19.04.2016 р. - 20,00 грн.,

-19.04.2016 р. - 0,01 грн.,

-19.04.2016 р. - 60,00 грн.,

-19.04.2016 р. - 2600,00 грн.,

-19.04.2016 р. - 1000,00 грн.,

-19.04.2016 р. - 808,00 грн.,

-19.04.2016 р. - 177,00 грн.,

-19.04.2016 р. - 684,00 грн.,

-19.04.2016 р. - 500,00 грн.,

-19.04.2016 р. - 97,00 грн.,

-20.04.2016 р. - 8320,00 грн.,

-20.04.2016 р. - 647,00 грн.,

-26.04.2016 р. - 25,00 грн.,

-26.04.2016 р. - 38,50 грн.,

-26.04.2016 р.-28.04.2016 - 12,60 грн.,

-19.05.2016 р. - 20,00 грн. (всього 15009, 11 грн.).

Надходження на рахунок:

-11.05.2016 р. - 200 грн.,

-10.06.2016 р. - 8,11 грн.,

-15.06.2016 р. - 312,77 грн.,

-17.06.2016 р. - 106,83 грн.,

-19.06.2016 р. - 0,01 грн.,

-23.06.2016 р. - 121,74 грн..

-10.07.2016 р. - 11,86 грн.,

-11.07.2016 р. - 5,93 грн.,

-19.07.2016 р. - 0,01 грн.,

-22.07.2016 р. - 14,89 грн.,

-09.08.2016 р. - 897,50 грн.,

-12.08.2016 р. - 54,45 грн.,

-30.08.2016 р. - 380,33 грн.,

-09.09.2016 р. - 815,42 грн.,

-19.10.2016 р. - 250,00 грн.,

-20.10.2016 р. - 136,54 грн.,

-21.10.2016 р. - 0,07 грн.,

-09.11.2016 р. - 897,50 грн.,

-11.11.2016 р. - 384,69 грн.,

-15.12.2016 р. - 550,00 грн.,

-16.12.2016 р. - 105,60 грн.,

-28.12.2016 р. - 222,60 грн.,

-09.02.2017 р. - 1295,51 грн.,

-09.02.2017 р. - 496,74 грн.,

-09.03.2017 р. - 974,34 грн.,

-13.04.2017 р. - 186,67 грн.,

-05.05.2017 р. - 1034,00 грн.,

-11.05.2017 р. - 691,76 грн.,

-09.06.2017 р. - 1034,00 грн.,

-09.06.2017 р. - 17,83 грн.,

-08.08.2017 р. - 1340,54 грн.,

-09.08.2017 р. - 738,43 грн.,

-19.09.2017 р. - 75,00 грн.,

-09.10.2017 р. - 670,27 грн.,

-09.10.2017 р. - 1034,00 грн.,

-10.10.2017 р. - 213,98 грн.,

-08.11.2017 р. - 670,27 грн.,

-09.11.2017 р. - 735,51 грн.,

-26.01.2018 р. - 15,38 грн.,

-30.01.2018 р. - 17,05 грн.,

-03.03.2018 р. - 32,61 грн. (всього: 16 750,74 грн.).

Різниця становить 1741,63 грн. (16750,74 грн.-15009,11 грн.).

Тобто надійшло коштів на рахунок, більше ніж знято.

Правомірність списання банком з рахунку ОСОБА_1 відсотків, комісії, пені, страхового платежу за договором «Страхування кредитного ліміту», як зазначено вище, не підтверджена жодним доказом.

Також, згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Матеріали справи не містять доказів вартості спадкового майна ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що на рахунок внесено більше коштів, ніж знято, а також те, що позивачем не встановлено вартість спадкового майна, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 83, 141, 258-259, 263-265, 272, 273, 279, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 551, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Старі Маяки», ОСОБА_2 , неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення заборгованості - відмовити.

Копію даного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України).

Суддя: О.В. Алексєєва