Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2286/21
Провадження 2-з/711/44/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подається до відкриття провадження у справі,-

встановив:

ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Глущенка О.С., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про забезпечення позову, що подається до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 , 11.08.2020 о 09год. 24хв. в м. Черкаси по бульвару Шевченка, керуючи автомобілем Форд Фьюжин, д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя з вул. Митницька на заборонений (червоний) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем Містубісі Оутлендер д.н.з. НОМЕР_2 , що належить заявнику ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Митницька на зелений сигнал світлофора, чим порушив п. 2.3.б, 8.7 ПДР України.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2020 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Вказана постанова набрала законної сили.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «Страхова Група «ТАС», договір серія АО № 6740129. ПАТ «СК «ТАС» здійснило страхову виплату заявникові в розмірі 32459,30грн. Проте, відповідно до висновку експертного автомеханічного дослідження від 17.09.2020 № 70-D/75/8 вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників становить 91214,30грн.

За таких обставин, заявник вважає, що йому має бути відшкодовано шкоду завдану ОСОБА_2 під час ДТП у розмірі 58755грн.

Згідно інвормації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 251842675 від 08.04.2021 за ОСОБА_2 зареєстроване наступне майно: 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_2 із моменту ДТП і по цей час на відшкодування завданої шкоди жодних коштів ОСОБА_1 не заплатив, на усі звернення представника заявника телефоном повідомляв, що грошей в нього немає, оскільки йому потрібно ремонтувати власний автомобіль, тому заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи заявник ОСОБА_1 має намір звернутися до суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заданої ДТП в розмірі 58755 грн.

При цьому заявник посилається на те, що ОСОБА_2 уникає вирішення спору в позасудовому порядку, а відтак необхідність застосування указаного заходу забезпечення позову продиктована тим, що без його застосування може бути істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 08 квітня 2021 року, відповідачу належить на праві власності 1/3 частина квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевказані обставини, між сторонами дійсно виник спір щодо відшкодування шкоди завданої ДТП, що на думку суду, порівнявши негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно) із тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням законного інтересу, за захистом якого заявник ОСОБА_1 звернувся до суду, та майнових наслідків забезпечення позову, вважає, що вказані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що на даний час наявні підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, а тому заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частину квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_4 видане 02.02.2012 Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, (з відкриттям розділу), індексний номер: 43876045 від 06.11.2018 09:48:04 ОСОБА_4 , Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради, Черкаської області).

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий: Р. В. Демчик