Справа № 296/1649/21
УХВАЛА

про передачу матеріалів позовної заяви за підсудністю

"22" березня 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївський О.П., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2021 року у провадження судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. надійшли матеріали вказаної позовної заяви, в якій ОСОБА_1 просить розірвати шлюб, зареєстрований 16 лютого 1979 року між нею та ОСОБА_2 , а також, поділити між ними житловий будинок, земельну ділянку 0,1 га. і сарай, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя встановив, що справа підлягає передачі на розгляд Житомирському районному суду Житомирської області виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Встановлено, що ОСОБА_1 подано в Корольовський районний суд м. Житомира позов, де спірні правовідносини виникають із приводу зареєстрованого між позивачем і відповідачем шлюбу та нерухомого майна, що знаходиться у Житомирському районі Житомирської області. В зв`язку з чим, при визначені підсудності позовної заяви, суддя застосовує: положення ч.1 ст.27 ЦПК України щодо підсудності за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування ОСОБА_2 , до якого пред`явлено позов; за зареєстрованим місцем проживання позивача, згідно ч.2 ст.28 ЦПК України, якщо на її утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, а також, положення ч.1 ст.30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З сукупного аналізу наведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, 26 лютого 2021 року суд звернувся до органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача і відповідача.

11 березня 2021 року на вказані запити до суду надійшли відомості з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 05.03.2021, згідно яких відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не надано суду докази, що підтверджують наявну обставину, яка надає їй можливість пред`явити позов за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК України).

Приймаючи до уваги викладене, слід прийти до висновку, що в даному випадку підлягає застосуванню правила виключеної підсудності, тобто за місцезнаходженням спірного нерухомого майна, яке знаходиться на території Житомирського району Житомирської області.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд. Недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 не підсудна Корольовському районному суду м. Житомира і підлягає передачі Житомирському районному суду Житомирської області в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.30-32, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя передати на розгляд Житомирському районному суду Житомирської області (вулиця Покровська (Щорса), 90, м. Житомир, 10031) за підсудністю.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Житомирському апеляційному суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський