Справа № 669/624/20
Провадження № 2/669/26/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бабоян А.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Білогіря цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2020 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк»/позивач/Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 12.11.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кедитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача на Заяві.

В зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 60626,19 грн., згідно доданого до позовної заяви розрахунку, а також судові витрати по справі.

Представник позивача Гребенюк О.С. згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримав, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 , її законний представник ОСОБА_3 та адвокат Орендарчук В.О. у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 14 липня 2020 року строк, відзив на позовну заяву не подали. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи.

Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 листопада 2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву, за змістом якої відповідач визнала, що ця анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг.

При цьому ОСОБА_1 в анкеті-заяві засвідчила, що вона ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua) та погоджується з ними, а також зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку.

Зазначені обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 12 листопада 2010 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтувало свій позов тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, остання не виконала зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

На підтвердження вказаних обстави АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало суду: анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 12 листопада 2010 року; довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» підписану ОСОБА_1 ; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку; розрахунок заборгованості за договором від 12 листопада 2010 року.

Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що надана позивачем на підтвердження позовних вимог і з якою особисто ознайомилася відповідач, засвідчивши власним підписом, визначає, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 допустила заборгованість перед банком, розмір якої станом на 12 квітня 2020 року складає 60626,19 грн., з яких заборгованість за простроченим тілом кредиту 4170,60 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 1499,04 грн., заборгованість за пенею 54593,40 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2863,15 грн.

Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу (тіла кредиту), відсотків за користування кредитом підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення.

Щодо стягнення пені у розмірі 51593,40 грн; 500,00 грн - штрафу (фіксована частина);- 2863,15 грн - штраф (процентна складова), суд виходив з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на порушника невигідних правових наслідків, що ґрунтуються на умовах договору або на законі, та, які полягають у позбавленні його певних прав або у заміні невиконання обовязку новим, або у покладенні на цю особу нового додаткового обовязку. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Умовами, які визначені в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення, а також в той же час, згідно умов цієї ж довідки, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Позивач стверджував, що звідповідача підлягає стягненню:51593,40 грн - пеня; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 2863,15 грн - штраф (процентна складова).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення. Оскільки юридична відповідальність позичальника у вигляді сплати пені встановлена умовами основного кредитного зобов`язання у випадку порушення строків платежів (п.1.1.5.21, п.2.1.1.12.6.1.), і таке ж саме порушення вказане як підстава для стягнення штрафу (п.1.1.5.20., п.2.1.1.7.6.), їх одночасне застосування за одне і те саме порушення свідчить про недотримання судом положень, закріплених ст.61 Конституції України.

А тому, за недоведеності позивачем іншого, суд вважає, що з заявлених одночасно двох вимог (стягнення пені та штрафу), не підлягає задоволенню з підстави порушення положень, закріплених ст.61 Конституції України, вимога про стягнення пені в розмірі 51593,40 грн, як така, що є більш обтяжливою для відповідача у порівнянні з вимогою про стягнення штрафу у розмірі 3363,15грн.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 347/1910/15-ц.

Таким чином, відповідач має перед позивачем заборгованість у розмірі 9032,79 грн, що складає: тіло кредиту 4170,60 грн; відсотки 1499,04 грн; штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2863,15 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 313,18 грн. (9032,79 грн. (розмір задоволеного позову) х 2102 грн. (розмір сплаченого позивачем судового збору) : 60626,19 грн. (сума пред`явленого позову)).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 530, 546, 549, 611, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 133, 141, 263-265, 274, 281, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Білогір`я Хмельницької області, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 12 листопада 2010 року № б/н в сумі 9032,79 гривень, з яких заборгованість за кредитом 4170,60 грн., заборгованість по процентах за нарахованих на прострочений кредит 1499,04 грн. та заборгованість за штрафом в розмірі 500 грн. штраф (фіксована частина), 2863,15 грн. штраф (процентна складова).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 313,18 гривень .

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо рішення було складено без участі особи, яка його оскаржує, вона має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення їй повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя підпис Н. С. Бараболя