ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Чернівці Справа № 727/6294/20

Провадження №22-ц/822/417/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І. Н.,

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.,

секретар: Скрипка С.В.

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар Микола Вікторович,

при розгляді справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Семенка О.В., дата складання повного тексту рішення 24 грудня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 подано до суду позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.12.2020 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №732 від 07.04.2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 100224,19 грн, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

22.12.2020 року адвокат Поляк П.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі. Зазначав, що рішенням суду першої інстанції від 17.12.2020 року позов ОСОБА_1 було задоволено, проте не вирішено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, на професійну правничу допомогу в сумі 8501,40 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.12.2020 року заяву адвоката Поляка П.П. задоволено. Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 8501,40 грн.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати додаткове рішення від 24.12.2020 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване додаткове рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано усіх обставин, які мають значення для даної справи.

Зокрема, зазначають, що передбачений процесуальний алгоритм для стягнення витрат шляхом подачі орієнтовного розрахунку суми судових витрат та надання належних доказів їх переліку й розміру позивачем та його представником не було дотримано, через що виявилось неможливим подати заперечення щодо їх розміру та об`єму, які вже наводяться в апеляційній скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Поляк П.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування судового рішення. Зазначає, що витяг з договору про надання юридичної допомоги містить ті ж положення, що і договір, а саме щодо розміру гонорару адвоката. Доводи відповідача щодо неподання копії договору про надання юридичної допомоги є безпідставними.

Безпідставними також є посилання апелянта на те, що позивачем не надано деталізованого опису робіт із зазначенням конкретних часових проміжків витраченого часу, оскільки позивачем надавалося суду звіту-акту про надані послуги із зазначенням послуг та часу, витраченого на вчинення необхідних дій.

Вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які брали участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах їх обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам додаткове рішення суду першої інстанції від 24.12.2020 року не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача ОСОБА_2 була надана позовна заява, додатки до якої містили, крім іншого, витяг з договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 23.07.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Поляк та Партнери» на представництво інтересів позивача у вказаній цивільній справі (а.с.17), а також звіт (Акт) виконаних робіт від 28.07.2020 року з обсягом виконаних робіт та квитанція до прибуткового касового ордеру №28/20/7-1 від 28.07.2020 року, за яким Адвокатським об`єднанням «Поляк та Партнери» прийнято від ОСОБА_1 відповідно до Договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 23.07.2020 року 8501,40 грн (а.с.20).

Згідно ордеру, виданого адвокатським об`єднанням «Поляк та Партнери» - адвокат Поляк П.П. надає правничу допомогу ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №122/20 від 23.07.2020 року (а.с.18).

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На реалізацію цього вимогами п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява, крім іншого, повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 2-5 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, з аналізу зазначених норм та письмових заяв представників позивача вбачається, що при подачі позовної заяви остання не містила посилань та заяв про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правову допомогу, які вже позивач поніс при пред`явленні позову і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В ст.141 ЦПК України законодавець вживає термін «сума судових витрат, заявлена до відшкодування», що в сукупності із засадами диспозитивності цивільного процесу дає підстави дійти висновку, що на сторону покладається обов`язок не лише надавати докази щодо наданих правових послуг адвоката та розміру їх вартості, але й заявити вимогу про їх відшкодування, якій передує попередній розрахунок суми.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вимагати певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти тих вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без відповідних дій з боку такої сторони.

Оскільки стороною позивача таких вимог не дотримано, це унеможливило відповідачу заперечити щодо вимог про їх стягнення в суді першої інстанції, що свідчить про неправильні дії сторони, яка після ухвалення судового рішення стала вимагати їх компенсацію.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та ухвалив додаткове рішення за правилами ст. 270 ЦПК України щодо вирішення судових витрат на професійну допомогу адвоката без заявлених таких до ухвалення судового рішення по суті спору.

Приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності попереднього розрахунку судових витрат на професійну правову допомогу та попередню поведінку сторони позивача апеляційний суд за правилами ч. 9 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне залишити такі витрати повністю за позивачем, таким чином задовольнивши апеляційну скаргу та скасовує додаткове рішення суду першої інстанції з відмовою у задоволенні клопотання адвоката Поляка П.П.

Відповідно до пп. 1, 3-4 ч.1 та абз.2 ч.2 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 137, 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2020 року задовольнити.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви адвоката Поляка Петра Петровича про ухвалення додаткового рішення та в прийнятті додаткового рішення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: А.І. Владичан

І.М. Литвинюк