Провадження №2/225/228/2021
Справа №225/7320/20
РІШЕННЯ

іменем України

(повне)

19 квітня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі головуючої судді Соляник А.В., за участю секретаря судового засідання Черникової Н.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у грудні 2020 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

Позивач у справі, є сином ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданого виконкомом Кіровської селищної ради м.Дзержинська Донецької області.

На даний час позивач досяг повноліття, навчається на третьому курсі Донбаського державного коледжу технологій на управління на денній формі здобуття освіти. У зв`язку з навчанням, він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та повністю знаходиться на утриманні матері, потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання в період навчання не надає. У зв`язку з чим, позивач вважає, що батько може надавати йому таку допомогу в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця.

Угода про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушений звернутися до суду, з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі, наполягав на її задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що до моменту досягнення позивачем повноліття, він сплачував на утримання ОСОБА_3 та молодшої доньки ОСОБА_4 аліменти у загальному розмірі 33 % від усіх видів доходів. Зазначив, що наразі з позовною заявою він не згодний, оскільки відповідач має ІІ групу інвалідності (трудове каліцтво), у зв`язку з чим не має змоги працювати. Більшу частку своєї пенсії відповідач витрачає на своє лікування та обстеження. Крім того, з нього продовжують відраховувати аліменти на утримання ОСОБА_4 . На підставі викладеного, зазначив, що позов визнає частково, пояснив, що не заперечує щодо сплати аліментів у тому ж розмірі, в якому він їх сплачував до настання повноліття позивача.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що позивач у справі, є сином ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданого виконкомом Кіровської селищної ради м.Дзержинська Донецької області (а.с.5)

Згідно довідки № 740 від 04.12.2020, ОСОБА_1 навчається на третьому курсі Донбаського державного коледжу технологій на управління на денній формі здобуття освіти, бюджет, дата закінчення 30.06.2022 (а.с.6)

При цьому, відповідно до копії паспорта громадянина України НОМЕР_2 та копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-4)

Суд бере до уваги, що позивач навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим, позивач не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

У зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що позивач, будучи зареєстрованим у місті Торецьк, навчається у тому ж місті на бюджетній формі навчання.

Крім того, відповідач у судовому засіданні визнав позов частково, зазначив про те, що до моменту досягнення позивачем повноліття, він сплачував на утримання ОСОБА_3 та молодшої доньки ОСОБА_4 аліменти у загальному розмірі 33 % від усіх видів доходів. Зазначив, що наразі з позовною заявою він не згодний, оскільки відповідач має ІІ групу інвалідності (трудове каліцтво), що підтверджується копією пенсійного посвідчення, доданої відповідачем до відзиву на позовну заяву, який наявний в матеріалах справи (а.с.17-18,20)

Також відповідач в судовому засіданні пояснив, що у зв`язку з наявним трудовим захворюванням він не має змоги працювати. Більшу частку своєї пенсії відповідач витрачає на своє лікування та обстеження. Крім того, з нього продовжують відраховувати аліменти на утримання ОСОБА_4 . На підставі викладеного, зазначив, що позов визнає частково, пояснив, що не заперечує щодо сплати аліментів у тому ж розмірі, в якому він їх сплачував до настання повноліття позивача.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч 1, 2, 7 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються учасники справи. Неявка цих осіб не є перешкодою для проведення огляду.

У порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Крім того, відповідачем не подано до суду жодного клопотання про огляд веб-сайту.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 не працює, отримує пенсію за інвалідністю, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 № НОМЕР_4 та одночасно інвалідом ІІ-ї групи по трудовому каліцтву(а.с.20)

Крім того, відповідач зазначає про те, що у зв`язку з наявним у нього трудовим каліцтвом, він більшу частку своєї пенсії витрачає на своє лікування та обстеження, однак будь-яких доказів на підтвердження цього до суду надано не було.

Крім того, на його утриманні перебуває донька ОСОБА_5 , що позивачем в судовому засіданні не заперечувалося.

Але, суд приймає дані доводи частково, в частині того, що відповідач ОСОБА_2 не працює, отримує пенсію за інвалідністю, є інвалідом ІІ-ї групи по трудовому каліцтву. Суд не приймає доводи відповідача в частині понесених у зв`язку з наявним у нього трудовим каліцтвом витрат на лікування та обстеження, оскільки жодних доказів з цього приводу відповідачем до матеріалів справи долучено не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько може надавати сину, який продовжує навчання матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що позивач є повнолітньою особою, стан здоров`я у нього задовільний, в той же час відповідач не працює через трудове каліцтво, у зв`язку з чим йому встановлена довічно третя група інвалідності.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідач може надавати сину допомогу в розмірі 16,5% з усіх видів доходу щомісяця до припинення навчання або досягнення ним 23 років. Сплачуючи аліменти саме в такій частині відповідач, як зможе надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, так і вирішувати питання матеріального характеру щодо себе.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткову доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають частковому задоволенню.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись статтями 259, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , в розмірі 16,5 % з усіх видів доходу щомісяця на період його навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку, починаючи з 16 грудня 2020 року.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у сумі 554 (п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 93 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 03.10.2017 (п. 15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення виготовлений у встановлений ч. 6 ст. 259 ЦПК України строк.

Суддя А.В.Соляник