Справа №701/544/20
Номер провадження2/701/11/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у закритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовами Виконавчого комітету Маньківської селищної ради та третьої особи яка заявляє самостійні вимоги Служби у справах дітей Маньківської РДА Черкаської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача та представник третьої особи звернулись до суду з аналогічними по своїй суті позовами про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його неповнолітніх дітей.

На підставу своїх вимог спираються на те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Іллічівськ Одеської області, житель АДРЕСА_1 , від фактичних (незареєстрованих) шлюбних відносин з громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Мати вищевказаних малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням Маньківського районного суду від 03.04.2012 року позбавлена батьківських прав щодо малолітніх дітей окрім ОСОБА_7 , 2016 року народження. На даний час ОСОБА_2 , знаходиться в місцях позбавлення волі за вчинення злочину.

Відповідач зі своїми малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , 2016 року народження, проживає по АДРЕСА_1 , і є їх батьком, проте, він належний матеріальний стан дітей не забезпечує, про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя не піклується, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними належної освіти.

Неодноразово відповідними службами та спеціалістами проводились обстеження умов проживання дітей, що оформлено актами обстеження житлово-побутових умов проживання дітей від 06.02.2013 р., 03.03.2013 р., 10.12.2018 р., 11.12. 2018 р., 30.04.2020 р. з яких слідує, що матеріально-побутові умови проживання дітей незадовільні. Дітям не створено навіть мінімальних умов для повноцінного росту та розвитку, кімнати обмебльовані меблями які знаходяться в жахливому стані (дуже брудні). Опалення в квартирі відсутнє, ванна кімнатна не функціонує. Немає дитячої кімнати, дитячого куточка, відсутній письмовий стіл за яким потрібно робити уроки, окремі спальні місця для дітей відсутні, діти сплять де хто примоститься, на ліжках які є в квартирі, постільна білизна брудна або взагалі відсутня. Дитячі книги, іграшки відсутні, одяг брудний, розкладений по кучах в усіх кімнатах. Продуктами харчування сім`я забезпечена вкрай обмаль.

ОСОБА_1 часто на невизначений та довгий час залишає дітей без належного догляду.

У характеристиці ОСОБА_6 від 17.06.2020 р. № 78 зазначено, що батько - ОСОБА_1 збори не відвідував жодного разу, тримав зв`язок у телефонному режимі і з`являвся на прохання класного керівника індивідуально.

Із повідомлення Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 1788/52/01/20 від 22.05.2020р. слідує що сім`я ОСОБА_1 , неодноразово потрапляла в поле зору працівників Маньківського ВП за зверненнями односельчан щодо відповідача, який не забезпечує необхідних умов життя та проживання своїм малолітнім дітям. ОСОБА_1 , 14.01.2018 та 26.04.2019 р. притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного та економічного характеру насилля в сім`ї. Також 22.04.2020р. та 19.05.2020р. за невиконання батьківських обов`язків відносно відповідача оформлено адміністративні матеріали по факту того, що його малолітні діти систематично у нічну пору доби проникають до чужих домоволодінь та викрадають матеріальні цінності, які згодом продають, а на виручені кошти живуть.

Зазначене повідомлення Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області 28.05.2020 р. розглянуте комісією з питань захисту прав дітей Маньківської районної державної адміністрації і рішенням комісії № 7 рекомендовано розглянути питання про виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, по відношенню до своїх малолітніх дітей, на засідання виконавчого комітету Маньківської селищної ради.

Виконавчим комітетом Маньківської селищної ради смт. Маньківка, Черкаської області, прийнято рішення від 12.06.2020 р. № 38-20 про негайне відібрання у відповідача малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для їх здоров`я та життя, на підставі якого 15.06.2020 року представниками органу опіки та піклування Маньківської селищної ради, служби у справах дітей та Маньківського відділку поліції Уманського відділу поліції Головного управління національної поліції Черкаської області у ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1 були вилучені малолітні діти та направлені на обстеження до медичного закладу селища. Згодом до закладу прибув гр. ОСОБА_1 , який, перебуваючи у нетверезому стані, вчинив конфліктну ситуацію, у якій грубо, з нецензурною лайкою до присутніх, з погрозами до дітей наказав їм негайно втікати.

Повторно, 15.07.2020 року, працівниками Маньківського відділку поліції Уманського відділу поліції Головного управління національної поліції Черкаської області близько 6.00 год. ранку були помічені двоє малолітніх доньок гр.. ОСОБА_1 у дворі будинку у недоглянутому вигляді, які були вилучені. Ще двох дітей було вилучено з помешкання, місце перебування п`ятої - ОСОБА_4 , встановити не вдалося. Де перебувала неповнолітня донька - батько не знав, як і не вказав: діти прийшли вранці додому, чи вже з помешкання пішли. При обстеженні дітей медичними працівниками в КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» було встановлено, що діти мали стан гострого інфекційного захворювання верхніх шляхів, температура тіла в них стрімко підвищувалась до 39-40 градусів. При цьому вони були брудні, частково одягнені не по сезону в брудному одязі, та мали задавнений хронічний педикульоз. Діти були негайно госпіталізовані до дитячого відділення Уманської лікарні, де і отримали допомогу та лікування.

На даний час діти перебувають в комунальному закладі «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради». Із інформації дирекції закладу прибули діти до закладу у брудному одязі з неприємним запахом, не по сезону ( хутряна жилетка, вовняний светр - при температурі повітря +30), взуття не по розміру, брудне, тіло не мите, покрите брудом, який вкривав спітніле, довго не мите тіло, нігті не підрізані, брудні, волосся скуйовджене, голови дітей масово вражені педикульозом.

За результатами психолого-педагогічного обстеження у сина ОСОБА_3 виявлено: високий рівень тривожності, нестабільність емоційно-вольового стану, імпульсивність, дратівливість, схильність до провокування конфліктів. Під час індивідуальної роботи та бесід виявлено, що дитина перебуває у стресовому стані, пов`язаному з фрустрацією потреби у незалежності і самореалізації.

Дочка ОСОБА_5 поступила до закладу емоційною, галасливою із нестійким настроєм, поводила себе метушливо, завжди квапилася. У спілкуванні - пасивна, бурхливо переживає свої почуття, важко іде на контакт, часто вдавалася до неадекватних вчинків.

У результаті психолого-педагогічного обстеження виявлено у дочки ОСОБА_1 середній рівень імпульсивності, порушення емоційно-вольового стану, високий рівень тривожності та страхів, залежність від чужої думки, настороженість і недовіра до оточуючих.

Донька ОСОБА_7 прибула до центру наляканою, мовчазною, боялася проявляти свої емоції, невпевнено вела себе серед дитячого колективу, не прагнула уваги, не виявляла інтересу до нового, схильна закриватися у собі, це свідчить про високий рівень тривожності та страхів.

Під час психологічно-індивідуальної роботи виявлено, що діти часто були свідками неприємних інцидентів у сім`ї та несприятливих для дитячої психіки та розуміння.

Рівень розумового та інтелектуального розвитку не відповідає віку дітей. Культурно-гігієнічні навички взагалі відсутні. Діти вели себе агресивно, відчужено. Їхня поведінка свідчить про асоціальність дітей у середовищі.

За час перебування дітей у центрі, батько не відвідував дітей, так як заклад на карантинні, тому спілкування з дітьми проходило у телефонному режимі з телефону інших дітей, так як свого телефону діти не мали. Під час розмов з батьком, діти ставали агресивними, поведінка не керована, лихословили, провокували конфліктні ситуації.

В результаті соціально - психологічній корекції та виховній роботі з дітьми вдалося стабілізувати емоційний стан дітей, в даний час поведінка дітей адекватна, стали врівноваженими, спокійними, стараються виконувати всі правила поведінки у центрі, знайшли собі друзів, люблять допомагати та бути корисними, беруть участь у всіх заходах, ніяких зауважень до дітей, на даний час не має.

Вихованці центру мають шестиразовий режим харчування. Проте у даних дітей постійно присутній страх голодування: беруть запас хліба, солодощів, добавки страв, які потім не доїдають і ховають по шухлядам столів.

Питання виконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_1 неодноразово було розглянуто на засіданнях комісії з питань захисту прав дітей Маньківської РДА, виконавчих комітетів Маньківської селищної ради. На засідання комісії гр. ОСОБА_1 найчастіше не з`являвся, пояснень чи заперечень, а також причин неявки не надавав.

Відповідно до довідки Маньківської селищної ради в квартирі за місцем проживання родини зареєстровано 20 осіб. Квартира не має власника (право власності ніхто не встановлював), проте має велику (понад 30 тис.грн.) заборгованість за комунальні послуги. Відповідно до актів обстежень складених при обстеженні умов проживання дітей, матеріально та санітарні умови проживання дітей незадовільні. Дітям не було створено навіть мінімальних умов для повноцінного росту та розвитку, кімнати обмебльовані меблями, які знаходяться в жахливому стані. Опалення в квартирі відсутнє, ванна кімната та санвузол не функціонують. Немає дитячої кімнати, дитячих шкільних речей та виконання уроків, не забезпечені книгами та шкільним приладдям. Під час карантинних заходів та обмежень діти не мали доступу до дистанційного навчання, блукали цілодобово по селищу, здобували у невідомий спосіб металобрухт та вироби з металу, реалізовували його для отримання коштів на проживання.

Неодноразово гр. ОСОБА_1 було запропоновано допомогу у рамках соціального супроводу сім`ї районним центром для сім`ї, дітей та молоді, проте він невмотивовано та безпідставно від пропозицій відмовлявся.

Вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 14.03.2018р. справа №701/829/17-к встановлено та підтверджено випадки розпиття спиртного ОСОБА_1 , грубе порушення ним громадського порядку в забезпеченні спокійних умов суспільно-корисної діяльності та побуту людей, проявлення явної неповаги до суспільства, прояву особливої зухвалості та приниження інших осіб, вживання нецензурної лайки до посадових осіб та погроз у нанесенні тілесних ушкоджень, та визнанні винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ч. 3 ст. 296 КК України.

Відповідно до повідомлення Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області сім`я ОСОБА_1 неодноразово потрапляла в поле зору працівників поліції за зверненнями громадян щодо неналежного виконання ним батьківських обов`язків. Неодноразово ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного та економічного насилля в сім`ї. Двічі в 2020 році 22.04 та 19.05. на ОСОБА_1 складено протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, так як його малолітні діти систематично у нічну пору доби проникали до чужих домоволодінь та викрадали речі, які згодом продавали, а на виручені кошти жили, при цьому батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей.

Діти постійно без догляду бродили по селищу в різні пори року та доби. Неодноразово перебували в нічний час в компаніях дорослих п`яних та неадекватних осіб, доставлялись додому працівниками поліції та служби у справах дітей. До служби у справах дітей неодноразово надходили звернення громадян селища з повідомленнями про дітей гр. ОСОБА_1 , які блукають селищем в недоглянутому вигляді, одягнені не по сезону, вживають нецензурну лексику та глумляться над перехожими.

Членами виконавчого комітету Маньківської селищної ради, працівниками служби у справах дітей, центру соціальних служб неодноразово, тривалий час проводились з гр. ОСОБА_1 бесіди щодо невиконання ним батьківських обов`язків, проте це не давало жодних позитивних результатів. На виклики та запрошення у службу у справах дітей, на комісію райдержадміністрації з питань захисту прав дітей, на засідання виконавчого комітету селищної ради гр. ОСОБА_1 взагалі не реагував або не з`являвся.

З характеристик, наданих навчальними закладами на дітей, вбачається, що батько ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти. Він не контролював ними навчання у закладах, не співпрацював з педагогами та соціальними фахівцями по подоланню труднощів дітей у школі, натомість, без будь-яких фактичних підстав та медичних показів за власною заявою влаштував сина ОСОБА_3 до спеціальної школи-інтернат для дітей з вадами розумового розвитку.

Зазначене вказує на ухилення ОСОБА_1 від виховання дітей, свідоме нехтування ними своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, що і змусило представника позивача та представника третьої особи звернутись з відповідними позовами до суду.

Представник позивача та представник третьої особи позовні вимоги по обох позовах підтримали та просили, задоволивши їх, позбавити відповідача батьківських прав та вирішити питання про стягнення алемінтів.

ОСОБА_1 ,та його представник заперечували на задоволення позовних вимог позивача та третьої особи в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони та їх представників, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини:

Згідно свідоцтв про народження дітей ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с. 12 - 16 т. 1). Матір`ю дітей є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рішенням Маньківського районного суду від 03.04.2012 року № 2312/330/2012 (а.с. 19 т. 1) позбавлена батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . На даний час ОСОБА_2 , знаходиться в місцях позбавлення волі за вчинення злочину.

Маньківська РДА надавала висновок № 464/01-38 від 22.07.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , відносно п`ятьох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Виконавчим комітетом Маньківської селищної ради смт. Маньківка, Черкаської області було прийнято рішення 12.06.2020 р. № 38-20 «Про негайне відібрання у дітей від батька у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малолітніх дітей» і на його виконання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 поміщено до комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради». На даний час стан дітей значно покращився.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно із ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

У справі «Хант проти України» від 07.12.2006р. ЄСПЛ наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015р. ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти - інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків з сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, а також в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

За положенням частини 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України року встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 цієї ж статі - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведених положень законодавства та встановлених при розгляді цієї справи фактичних обставин, суд вважає, що сукупності доказів, наданих на підтвердження позовних вимог у справі, недостатньо для висновку про застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Захід впливу у вигляді позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька так і для дітей, які вже лишилися без матері і при позбавленні батька прав відносно них взагалі залишаться позбавлені батьків. Тому такий захід підлягає до застосування лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік взагалі неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно предметом доказування у даній справі є факти, які обґрунтовують наявність вини в діях батька та того факту, що змінити поведінку батька по відношенню до своїх дітей взагалі неможливо, які мають бути встановленні при ухвалені судового рішення у справі.

Навіть саме не визнання позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав, подання заперечення, збір доказів на свою користь та вживання заходів для покращення умов проживання свідчить про наявність інтересу відповідача до виховання та спілкування з дітьми, про що вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006р.

Так не можна погодитися з правильністю висновків представника позивача та третьої особи, що має місце відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дітей з боку відповідача, адже з матеріалів справи вбачається, що останній вживає заходів задля поліпшення умов проживання дітей, забезпечення їх одягом та харчуванням.

Аналіз наданих позивачами доказів підтверджує те, що відповідні органи та установи працюють з сім`єю відповідача ще з 2011р. Обстежувані умови проживання сім`ї, згідно відповідних актів не в повній мірі відповідають належним умовам проживання дітей. Однак згідно колективного листа двадцяти трьох жителів будинку по АДРЕСА_2 , в якому проживає сім`я відповідача, останній вживає всіх можливих заходів щодо забезпечення сім`ї та виховання дітей (а.с. 82 т. 1). Згідно заяви ОСОБА_4 , 2006р.н., вона просить не позбавляти відповідача батьківських прав (а.с. 81 т. 1). Відповідача звертався до Маньківської селищної ради, щодо виділення йому коштів на придбання житла для його родини, однак через відсутність в бюджетів котів йому було відмовлено (а.с. 75 т. 1). Відповідно до акту перевірки цільового використання державної допомоги № 252 від 07.05.2019р., в ході обстеження встановлено, що допомога використана за призначенням.

Перебування сина ОСОБА_3 2006р.н. на навчанні в Ладижинській спеціальній загальноосвітній школі - інтернаті Черкаської облради, як і інші докази надані позивачем та третьою особою також не можуть однозначно свідчити про обґрунтованість підстав для позбавлення відповідача батьківських прав як крайньої міри впливу на батька.

Слід врахувати, що відповідач не уникає спілкування з дітьми та в разі виникнення труднощів звертається по відповідну допомогу до повноважних органів.

Суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування в цій справі про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим та мотивованим, так як він не містить висновків про те, чи відповідає такий крайній захід інтересам дітей та яким чином позбавлення відповідача батьківських прав захистить інтереси дітей.

У матеріалах справи відсутні докази того, що спілкування дітей з відповідачем приносить їм шкоду, є небезпечним чи шкідливим для їх здоров`я чи має негативний вплив на їх розвиток, фізичний чи емоційний стан.

З урахуванням того, що відповідач категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, має бажання спілкуватися з дітьми та виховувати їх, вживає заходи, спрямовані на покращення умов проживання дітей в сім`ї, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде передчасним.

Одночасно, суд вважає за доцільне попередити відповідача про зміну ставлення до виховання дітей, що узгоджується з п. 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 19, 76-81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст. ст. 19, 150, 157, 164-166 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовів Виконавчого комітету Маньківської селищної ради та третьої особи яка заявляє самостійні вимоги Служби у справах дітей Маньківської РДА Черкаської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про належне виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 28.04.2021 року.

Суддя В.Л. Маренюк