Справа № 755/6326/21
Провадження № 2-з/755/97/21
УХВАЛА

"23" квітня 2021 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі № 755/6326/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марчук Катерина Володимирівна, Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання недійсними довіреності та договорів купівлі - продажу садового будинку та земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2021 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марчук К.В., Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання недійсними довіреності та договорів купівлі - продажу садового будинку та земельної ділянки.

В порядку повторного автоматизованого розподілу справ між суддями 19 квітня 2021 року заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

15 квітня 2021 року після подання вказаного вище позову ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , подала до суду заяву про забезпечення даного позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії по відчуженню зареєстрованих на його ім`я: земельної ділянки, площею 0,0502 га, кадастровий номер

8 000 000 000:66:148:0141, яка розташована на АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 30 вересня 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 , від імені якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , серія та номер: 802, видавник: Марчук К.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; садового будинку, загальною площею 112,8 кв. м, який розташований на

АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 33090055 від 22 грудня 2016 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марчук К.В.; заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії по виселенню ОСОБА_1 із садового будинку, загальною площею 112,8 кв. м, який розташований на АДРЕСА_1 та по звільненню нею земельної ділянки, площею 0,0502 га, кадастровий номер 8 000 000 000:66:148:0141, яка розташована на АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що вона звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якому просить: визнати недійсною довіреність від 20 травня 2015 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К.В., зареєстровану в реєстрі за № 439 та визнати недійсними договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30 вересня 2016 року і договір купівлі продажу садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладені між ОСОБА_5 , від імені якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , оскільки вважає, що вказані правочини вчинені з порушенням вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Враховуючи, що ОСОБА_4 , який на даний час є власником вказаних земельної ділянки та садового будинку, може в будь-який час відчужити спірне майно, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний спосіб захисту та поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із частинами першою-другою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

При викладених обставинах, враховуючи, що позивач у поданому позові оспорює правочини, за якими змінився власник спірного майна, та той факт, що у разі відчуження спірного майна відповідачем під час розгляду справи, зазначене може унеможливити або суттєво ускладнити виконання рішення у випадку задоволення позову і зробити неефективним захист прав позивача, то суд дійшов висновку, що вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони відчуження є доцільним, можливим і достатнім, а також відповідатиме принципу співмірності. Суд вважає, що вжиття саме такого заходу забезпечення позову як заборона на відчуження земельної ділянки та садового будинку протягом розгляду справи по суті, у разі відмови у позові, не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу та відповідає меті судочинства.

Суд не вбачає підстав для застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії по виселенню ОСОБА_1 із садового будинку та по звільненню нею земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 , оскільки позивачем жодним чином не обґрунтовано, у який саме спосіб відповідачі створюють їй такі перешкоди. Вжиття такого заходу забезпечення позову буде виходом за межі заявлених позовних вимог та порушуватиме права власника майна на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому на праві власності майном.

Керуючись статтею 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі № 755/6326/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марчук Катерина Володимирівна, Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними довіреності та договорів купівлі - продажу садового будинку та земельної ділянки, задовольнити частково.

Застосувати захід забезпечення позову у вигляді заборони відчуження належного на праві власності ОСОБА_4 майна, а саме:

земельної ділянки, площею 0,0502 га, кадастровий номер 8 000 000 000:66:148:0141, яка розташована по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу

від 30 вересня 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 , від імені якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , серія та номер: 802, видавник: Марчук Катерина Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу;

садового будинку, загальною площею 112,8 кв. м, який розташований по

АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 33090055 від 22 грудня 2016 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марчук Катерина Володимирівна.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Дані про боржника: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса:

АДРЕСА_2 .

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса:

АДРЕСА_3 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя О.О. Хромова