Справа № 161/2219/21
Провадження № 2/161/1672/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинській області у складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Демчук Т.В.,

з участю представника позивача - Мозольської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід - ОСОБА_2 і останньому належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) були його донька ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_4 , однак жодна з них не оформила своїх спадкових прав і ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_3 .

Вказує, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є він, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів.

Крім того, нотаріусом звернено увагу на те, що у поданих документах існують розбіжності в його прізвищі та прізвищі моєї матері, зокрема, у свідоцтві про смерть матері її прізвище вказано « ОСОБА_3 », а в його свідоцтві про народження в графі мати, її прізвище вказано « ОСОБА_3 ».

Одночасно існує помилка щодо написання імені мами у його свідоцтві про народження, де моя матір помилково вказана, як ОСОБА_3 , хоча у свідоцтві про смерть вона ж вказана, як ОСОБА_3 і її справжнє ім`я завжди було ОСОБА_3 .

Вважає, що така помилка виникла в силу того, що мама була народжена на території Польщі, оскільки там ім`я ОСОБА_3 записується інколи як ОСОБА_3.

У зв`язку з чим, просить встановити факт родинних відносин, що покійна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка Республіки Польща, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт.Торчин Луцького району Волинської області є його рідною матір`ю та рідною донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також, визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. А тому, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказам.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 12).

Згідно довідки, виданої виконкомом Торчинської селищної ради Луцького району №98 від 14.11.2019 року вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті проживав в АДРЕСА_2 разом з дочкою ОСОБА_3 , зятем ОСОБА_9 та внуком ОСОБА_1 . Спадкове майно спадкодавця ОСОБА_10 складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Також, як з`ясовано судом, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7) і до дня смерті остання проживала разом із сином ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Торчинської селищної ради №97 від 14.11.2019 року (а.с. 14-зворот).

Разом з тим, у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , його батьками вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а.с. 6).

На думку суду, допущена помилка у написанні прізвища та імені, де замість вірного прізвища та імені « ОСОБА_3 » у правовстановлюючих документах зазначено « ОСОБА_3 », унеможливлює в позасудовий спосіб доведення факту родинних відносин ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_3 , внаслідок чого робить неможливим оформлення права на спадщину.

П. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, як в даному випадку.

А отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд вважає, що факт родинних відносин між заявником та померлою ОСОБА_3 , як між сином та матір`ю знайшов своє підтвердження в суді.

При цьому, на думку суду, також є доведеним факт, що ОСОБА_3 є рідною донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як зазначалося вище, спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті проживав в селищі Торчин Луцького району Волинської разом зі своєю донькою ОСОБА_3 (а.с. 14).

Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, судом встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку, визначеному ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), однак не оформила своїх спадкових прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Отже, з представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи №31/2019 судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, а тому вважається таким, що прийняла спадщину в порядку, визначеному ст. 1269 ЦК України. Про відмову від її прийняття не заявляв. Доказів про наявність інших спадкоємців, суду не представлено.

А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265, 315 ЦПК України, ст. ст. 1222, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин та визнати, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Торчин Луцького району Волинської області є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та рідною донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 квітня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк