Провадження № 4-с/761/92/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Бражніченко І.О.

представника заявника: Неміровського В.В.

представника стягувача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за скаргою Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», стягувач: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Професійна спілка працівників Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», Старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександр Олександрович на бездіяльність старшого державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

в січні 2021 року Державне підприємство "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просило:

- визнати неправомірною бездіяльність старшого виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О., яка полягає у невинесенні постанови про закнічення виконавчого провадження № 63841669;

- зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. або іншу уповноважену особу. у провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 63841669.

Скаргу обгрунтовано тим, що додатковою постановою Київського апеляційного суду від 29.09.2020 року у справі 761/34269/19 за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України", третя особа: яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: професійна спілка працівників Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України", про стягнення невиплаченої частини заробітної плати і премії, визнання протиправним та скасування наказу, - заяву представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено, зобов`язано стягнути з Центру на користь стягувача витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 525 грн. 00 коп.

На підставі виконавчого листа № 761/34269/19 від 03.11.2020 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. від 08.12.2020 року було відкрито виконавче провадження № 63841669 щодо стягнення з боржника витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 525 грн. 00 коп.

При цьому, отримавши 17.12.2020 року вказану постанову, 21.12.2020 року Центром було здійснено наступні перерахування на загальну суму 3 525 грн. 00 коп., що свідчать про фактичне виконання рішення згідно з виконавчим документом:

- 2 837 грн. 63 коп. - на рахунок Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з призначенням платежу: Стягнення на користь ОСОБА_2 зг. Постанови від 08.12.2020 року, ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2543 від 21.12.2020 року;

- 634 грн. 50 коп. на рахунок УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва з призначенням платежу 101;20015794; утримання податку з доходів найманих працівників з ОСОБА_2 зг. Постанови від 08.12.2020 року, ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2541 від 21.12.2020 року;

- 52 грн. 87 коп. на рахунок УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва з призначенням 101;20015794; 11011000; утримання військового збору з ОСОБА_2 зг. Постанови від 08.12.2020 року, ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2542 від 21.12.2020 року.

Також, на рахунок Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби було перераховано:

- 352 грн. 50 коп. з призначенням платежу: Оплата виконавчого збору зг. Постанови від 08.12.2020 року ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2540 від 21.12.2020 року;

- 300 грн. 00 коп. з призначенням платежу: оплата витрат виконавчого провадження зг. Постанови від 08.12.2020 року ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2539 від 21.12.2020 року.

Разом з тим, скаржник вказував, що державним виконавцем не було винесено постанови про закінчення виконавчого провадження № 63841669, як це передбачено положеннями п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у випадку фактичного виконання рішення суду у повному обсязі.

У свою чергу, на думку скаржника, він виконав рішення суду у повному обсязі, адже, в силу вимог Податкового кодексу, він, як юридична особа (роботодавець), яка виплачує на користь фізичної особи грошові кошти як компенсацію витрат на правничу допомогу, судового збору, виступає щодо такої фізичної особи податковим агентом та зобов`язана утримати і перерахувати податки (збори) із сум такого доходу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2021 року поновлено строк на подання скарги та прийнято скаргу до розгляду.

Представник заявника у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Представника стягувача у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував, посилаючись на відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження.

Державний виконавець у судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив.

Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що додатковою постановою Київського апеляційного суду від 29.09.2020 року у справі 761/34269/19 за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: професійна спілка працівників Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України", про стягнення невиплаченої частини заробітної плати і премії, визнання протиправним та скасування наказу, - заяву представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено, зобов`язано стягнути з Центру на користь стягувача витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 525 грн. 00 коп.

На підставі виконавчого листа № 761/34269/19 від 03.11.2020 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. від 08.12.2020 року було відкрито виконавче провадження № 63841669 щодо стягнення з боржника витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 525 грн. 00 коп.

При цьому, отримавши 17.12.2020 року вказану постанову, 21.12.2020 року Центром було здійснено наступні перерахування на загальну суму 3 525 грн. 00 коп., що свідчать про фактичне виконання рішення згідно з виконавчим документом:

- 2 837 грн. 63 коп. - на рахунок Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з призначенням платежу: Стягнення на користь ОСОБА_2 зг. Постанови від 08.12.2020 року, ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2543 від 21.12.2020 року;

- 634 грн. 50 коп. на рахунок УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва з призначенням платежу 101;20015794; утримання податку з доходів найманих працівників з ОСОБА_2 зг. Постанови від 08.12.2020 року, ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2541 від 21.12.2020 року;

- 52 грн. 87 коп. на рахунок УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва з призначенням 101;20015794; 11011000; утримання військового збору з ОСОБА_2 зг. Постанови від 08.12.2020 року, ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2542 від 21.12.2020 року.

Також, на рахунок Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби було перераховано:

- 352 грн. 50 коп. з призначенням платежу: Оплата виконавчого збору зг. Постанови від 08.12.2020 року ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2540 від 21.12.2020 року;

- 300 грн. 00 коп. з призначенням платежу: оплата витрат виконавчого провадження зг. Постанови від 08.12.2020 року ВП № 63841669 відповідно до платіжного доручення № 2539 від 21.12.2020 року.

Звертаючись до суду зі скаргою, скаржник, як на підставу для її задоволення, вказував, що, не зважаючи на повне виконання ним рішення суду та необхідність у відповідності до вимог Податкового кодексу України здійснити відповідні перерахування податків (збори) із суми, стягнутої на користь стягувача, державним виконавцем, не було винесено постанови про закінчення виконавчого провадження № 63841669, як то передбачено положеннями п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у випадку фактичне виконання ним рішення суду у повному обсязі.

Так, ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Разом з тим, оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом ІV ПК України, відповідно до п. 162.1 ст. 162 якого платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа резидент, яка отримує доходи з джерел їх походження в Україні, та податковий агент.

Приписами п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст. 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподаткований дохід.

Пунктом 164.2 ст. 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються, зокрема: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми грошового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку (п.п. "г" п.п. 164.2.17 п. 164ю2 ст. 164 ПК України).

Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку.

Також, у відповідності до п.п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України вказані доходи є об`єктом оподаткування військовим збором. Ставка військового збору становить 1,5 відсотка об`єкта оподаткування.

Як передбачено п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу і ставку військового збору, встановлену п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Як вже зазначалося вище, скаржник вважає, що судове рішення ним виконано у повному обсязі, оскільки, на його думку, сума відшкодування фізичній особі судових витрат (судовий збір та витрати на правничу допомогу) включаються до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку як додаткове благо з відповідним оподаткуванням.

У свою чергу, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі й витрати на правничу допомогу, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тобто, процесуальний закон чітко регламентує покладення тягаря несення судових витрат на певну сторону процесу або на обидві сторони в залежності від результату розгляду справи.

При цьому, саме правові норми, викладені в главі 8 ЦПК України, визначають інститут судових витрат та регламентують порядок їх розподілу за результатами розгляду цивільних справ, та на підставі яких судом апеляційної інстанції і винесено в цій частині додаткове рішення. А тому посилання скаржника на індивідуальну податкову консультацію ДФС України від 16.01.2019 року за № 158/6/99-00-13-02-03-15/ІПК, в якій зазначено, що сума відшкодованих фізичній особі судових витрат (судовий збір та витрати на правову допомогу) включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку як додаткове благо з відповідним оподаткуванням, - не спростовує рішення суду, яке є обов`язковим до виконання.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 52.2 ст. 52 ПК України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Крім того, будь-яких доказів, які б підтверджували, що вказана консультація була надана саме скаржнику, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що розподіл понесених ОСОБА_2 судових витрат відповідно до розподілу судових витрат була здійснена судом при задоволенні позовних вимог останнього до скаржника, то такі судові витрати не підпадають під вимоги п.п. "г" 164.2.17 ПК України, яка встановлює, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку.

Разом з тим, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Крім того, як передбачено ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За вказаних обставин, та враховуючи, що, як встановлено судом, у державного виконавця не було передбачених законом підстав для винесення постанови про завершення виконавчого провадження у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки скаржником у даній справі (боржник у виконавчому провадженні) не було виконанно додаткове рішення суду апеляційної інстанції, тому суд приходить до висновку, що з боку державного виконавця права чи свободи заявника порушено не було.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається скаржник, як на підставу для задоволення його скарги, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 451 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263, 261, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», стягувач: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Професійна спілка працівників Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», Старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександр Олександрович на бездіяльність старшого державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складений 19.04.2021.

Суддя :