ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 638/959/21
провадження № 2/638/2936/21
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Яковлевої В. М.,
за участю секретаря судового засідання Корнієнко К. С.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти та розглянути її позовну заяву. Розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 71. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ». Стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , на користь позивача, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по оплаті судового збору.
Позовна заява мотивована тим, що 24 січня 2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін в шлюбі народилася спільна дитина, ОСОБА_4 . На даний час між сторонами шлюбні відносини фактично припинилися, ними не ведеться спільний побут, виникають постійні непорозуміння, склалися різні погляди на життя, відповідач останнім часом почав зловживати алкогольними напоями у великій кількості. На сьогоднішній день вона разом із дитиною проживає окремо та з відповідачем майже не спілкується. Спільне життя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, адже це суперечить її інтересам. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю немає. Спору про визначення з ким буде проживати їхня дитина також не має, тому що дитина проживає разом з нею.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року позов було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
01 лютого 2021 року, на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова від адвоката Старостіна Ярослава Ігоровича, який діє від імені ОСОБА_1 на підставі ордеру серія АХ № 1038438 від 29 січня 2021 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5494 від 29 травня 2019 року, виданого на підставі рішення ради адвокатів Донецької області від 13 травня 2019 року № 8, надійшла заява разом із завіреними належним чином додатками до позовної заяви.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. 13 квітня 2021 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова 29 квітня 2021 року від адвоката Суріна Семена Валерійовича, який діє від імені ОСОБА_1 на підставі ордеру серія АХ № 1047429 від 13 квітня 2021 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ХВ № 002350 від 22 травня 2019 року, виданого на підставі рішення ради адвокатів Харківської області від 22 травня 2019 року № 45, надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її адвоката, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України. Також повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення поштових повідомлень, які були отримані ОСОБА_5 , причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 24 січня 2015 року, про що 24 січня 2015 року складено відповідний актовий запис № 71. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_3 , дружини ОСОБА_3 . Місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 24 січня 2015 року.
ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новосибірськ, Російської Федерації, про що 08 травня 2018 року складений актовий запис про народження № 1067. Батько ОСОБА_2 , громадянин України, мати ОСОБА_1 , громадянка України. Місце державної реєстрації: відділ ЗАГС Центрального округу м. Новосибірська управління по справам ЗАГС Новосибірської області, що підтверджується свідоцтвом про народження III НОМЕР_3 від 08 травня 2018 року.
Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно зі статтями 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (частина перша статті 55 СК України).
Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України).
Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.
Cуди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року № 605/434/18 (провадження № 61 3235св19):
Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.
Відповідно до положень частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що сторони сумісного господарства не ведуть, шлюбно сімейні відносини припинені, припинено ведення спільного господарства, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя та наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Згідно з частиною другої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачка в позовній заяві просить судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. покласти на відповідача, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн суд покладає на відповідача.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 279, 280 282, 354 ЦПК України, статтями 56, 104, 105, 112, 113 СК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 24 січня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 71.
Залишити за ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 29 квітня 2021 року.

Суддя В. М. Яковлева