У Х В А Л А

"27" квітня 2021 р. Справа153/515/21

Провадження2/153/86/21-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Звернувшись до суду із вказаною позовною заявою, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 19 лютого 2013 року, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити дитину проживати з нею.

Після відкриття провадження у справі, судом встановлено, що вказана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, а саме: не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У своїй позовній заяві позивач заявила три позовні вимоги, з яких: дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме: про розірвання шлюбу та про залишення проживання дитини з позивачем, та одна позовна вимога майнового характеру стягнення аліментів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою майнового характеру про стягнення аліментів.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію №10 від 02.04.2021 про сплату судового збору в розмірі 908 гривень, тобто, відповідно до пп.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у вказаному розмірі визначений за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу.

Однак, крім заявлених позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, позивач заявила вимогу немайнового характеру про залишення дитини проживати з нею, що є вимогою немайнового характеру за яку, відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 908 гривень.

Однак квитанції про сплату судового збору за подання цієї позовної вимоги немайнового характеру до позовної заяви не додано.

Також в порушення вимог п.6, п.9, п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач ОСОБА_1 не зазначила відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, не зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також позивач не надала підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 , заявляючи позовну вимогу про стягнення аліментів, не вказала, в якому розмірі та в твердій грошовій сумі чи в частці від заробітку (доходу) відповідача стягнути аліменти, тобто, не зазначила спосіб захисту прав та інтересів відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Також, відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В порушення вказаних вимог, позивачем не викладено обставини та не зазначено доказів, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та відповідно наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини; не надано доказів щодо підтвердження факту вирішення спору в позасудовому порядку, зокрема, не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи.

Крім цього, позивачем до позовної заяви додані письмові докази, які не засвідчені належним чином, а саме: копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про народження; копія паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копія картки платника податків.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.8 ст.43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

При цьому, згідно ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, всупереч вимогам ст.ст.95, 177 ЦПК України копії документів, додані до позову, не засвідчені належним чином, визначеним законом (відсутні ініціали особи яка засвідчує копії документів; дата засвідчення копій, яка проставляється нижче підпису).

Вказане не дозволяє суду вирішити справу керуючись завданнями цивільного судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за позовною вимогою немайнового характеру; зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; надати підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; викласти обставини та зазначити докази, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та відповідно наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини; надати докази щодо підтвердження факту вирішення спору в позасудовому порядку, зокрема, надати висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною; надати письмові докази, належним чином засвідчені у відповідності до вимог ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 187 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до ч.ч.12, 13 ст.187 ЦПК України, якщо позивач усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжить розгляд справи, про що постановить ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишиться без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.В. Швець