Справа № 594/207/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Пробіжанської Наталії Петрівни, до Борщівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Пробіжанської Н.П., звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_1 .

Поряд з тим зазначив, що на спадщину після смерті батька, він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя батько зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів йому.

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Пробіжанська Н.П. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача Борщівської міської ради міський голова Чопик І.К. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника міської ради, при цьому зазначив, що міська рада позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача - ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 24 квітня 2002 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Факт їх родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , та свідоцтвом про одруження його батьків серії НОМЕР_3 .

Поряд з тим встановлено, що за життя ОСОБА_2 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів позивачу.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 18 жовтня 2000 року, посвідченим секретарем Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованим в реєстрі за № 109.

Згідно довідки Шупарської сільської ради №174 від 23 березня 2018 року, заповіт, складений померлим ОСОБА_2 незмінений і нескасований.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , та яку прийняв позивач, вступивши в оперативне управління спадковим майном. Наведене підтверджується довідкою Борщівської міської ради №38 від 27 січня 2021 року.

24 січня 2003 року позивач звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі йому свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька, на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу за №60/2003. Того ж числа нотаріальною конторою позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) та грошовий вклад. 21 березня 2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , однак у цьому йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, а також у зв`язку з виявленими розбіжностями, а саме відповідно до Повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про смерть від 21 березня 2018 року за №0, спадкодавцем є ОСОБА_2 , а згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , батьком позивача є ОСОБА_2 . Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №266/02-14 від 23.03.2018, а також з матеріалів спадкової справи за №60/2003, відкритої до майна померлого ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживав померлий ОСОБА_2 відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 , були його членами. Головою двору був ОСОБА_2 , а відтак і власником цілого будинковолодіння. Наведене стверджено довідкою Борщівської міської ради №39 від 27 січня 2021 року, випискою з по господарської книги за 1991-1995 роки.

Щодо виявлених розбіжностей, то судом встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав в АДРЕСА_1 і являється рідним батьком ОСОБА_1 . Особи з анкетними даними ОСОБА_2 на території Шупарського старостинського округу не було і не має. Наведене підтверджується довідкою Борщівської міської ради №41 від 27.01.2021.

Судом встановлено, що окрім позивача як спадкоємця за заповітом, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №266/02-14 від 23.03.2018, матеріалів спадкової справи за №60/2003, відкритої до майна померлого ОСОБА_2 .

Крім того встановлено, що мати позивача та відповідно дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 07 серпня 2002 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої СПД ФОП ОСОБА_4 04 травня 2018 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 188286 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: