ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року

м. Чернівці

справа № 726/2035/18

провадження №22-ц/822/412/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І. Одинака О.О.

секретаря Вовкун Н.Ю.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2021 року, головуючий у першій інстанції Асташев С.А.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у лютому 2021 року звернувся до суду з заявою про поворот виконання судового рішення.

Зазначав, що заочним рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2018 року у цивільній справі №726/2035/18 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15707 грн. 45 коп.

Садгірським районним судом м.Чернівці 4 лютого 2019 року видано виконавчий лист №726/2035/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 15707 грн. 45 коп.

Відкрито виконавче провадження №58781150 з примусового виконання виконавчого листа №726/2035/18, виданого Садгірським районним судом м.Чернівці 4 лютого 2019 року.

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 17 лютого 2020 року заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2018 року скасовано.

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 29 липня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 6247 грн. 05 коп.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 04 вересня 2020 року рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 29 липня 2020 року в частині відмови у позові про стягнення відсотків, пені та штрафу скасовано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 72 грн. 91 коп., штраф у розмірі 500 грн.

Виконавче провадження закінчено на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Третім відділом державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в межах виконавчого провадження стягнуто з ОСОБА_1 та перераховано стягувачу Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» грошові кошти в сумі 6965 грн. 52 коп.

Просив допустити поворот виконання скасованого заочного рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуті кошти в сумі 6965 грн. 52 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку про ненадання доказів на підтвердження того, що суму стягнуту за раніше прийнятим рішенням суду списано установою банку, а лист Третього відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 18 січня 2021 року № 22.14-18/936 не підтверджує отримання банком коштів в рахунок погашення боргу на порушення норм процесуального права.

Стягувачем Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» не заперечувався факту надходження коштів на рахунок установи банку.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення, суд першої інстанції керувався положеннями частини 5, 6, 9 статті 444 ЦПК України та прийшов до висновку про відсутність підстав для повороту виконання рішення.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що заявник ОСОБА_1 не надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що суму стягнуту за раніше прийнятим рішенням суду списано установою банку, а лист Третього відділу державної виконавчої служби м.Чернівці від 18 січня 2021 року № 22.14-18/936 не підтверджує отримання банком коштів в рахунок погашення боргу.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Заочним рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2018 року у цивільній справі №726/2035/18 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15707 грн. 45 коп.

Садгірським районним судом м.Чернівці 4 лютого 2019 року видано виконавчий лист №726/2035/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 15707 грн. 45 коп.

Відкрито виконавче провадження №58781150 з примусового виконання виконавчого листа №726/2035/18, виданого Садгірським районним судом м.Чернівці 4 лютого 2019 року.

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 17 лютого 2020 року заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2018 року скасовано.

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 29 липня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 6247 грн. 05 коп.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 04 вересня 2020 року рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 29 липня 2020 року в частині відмови у позові про стягнення відсотків, пені та штрафу скасовано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 72 грн. 91 коп., штраф у розмірі 500 грн.

Виконавче провадження закінчено на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

За повідомленням Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 18 січня 2021 року № 22.14-18/936 згідно виконавчого листа № 726/2035/18 від 04 лютого 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 та перераховано стягувачу Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» грошові кошти в сумі 6965 грн. 52 коп.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Згідно з ч.9 ст.444 ЦПК України у разі, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 у справі №569/15646/16-ц вказала, що поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнуте з нього за скасованим рішенням.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14 (провадження №61-14640сво18).

Звертаючись до суду із заявою про поворот виконання скасованого заочного рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2018 року ОСОБА_1 надано повідомлення Третього відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 18 січня 2021 року № 22.14-18/936, за яким у ході виконавчого провадження АСВП №58781150 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» згідно виконавчого листа №726/2035/18 від 04 лютого 2019 року з ОСОБА_1 стягнуто та перераховано стягувачу Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 6965 грн. 52 коп.

На підставі ч.1ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Повідомлення Третього відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 18 січня 2021 року № 22.14-18/936 є належним доказом здійснення у ході виконавчого провадження АСВП №58781150 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» згідно виконавчого листа №726/2035/18 від 04 лютого 2019 року стягнення з ОСОБА_1 та перерахування стягувачу Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 6965 грн. 52 коп.

Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» не спростовано обставини здійснення Третім відділом державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у ході виконавчого провадження АСВП №58781150 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» згідно виконавчого листа №726/2035/18 від 04 лютого 2019 року стягнення з ОСОБА_1 та перерахування стягувачу Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 6965 грн. 52 коп.

У матеріалах справи відсутні докази не списання стягувачем Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 6965 грн. 52 коп., стягнутих на виконання заочного рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2018 року у цивільній справі №726/2035/18 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

З огляду на наведене висновки суду першої інстанції про ненадання заявником ОСОБА_1 документу, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку не відповідають обставинам справи.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 виконано заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2018 року частково, наведене судове рішення скасовано, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для повороту виконання рішення шляхом повернення стягувачем Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» боржнику ОСОБА_1 всього одержаного за скасованим рішенням на порушення норм процесуального права.

Щодо формулювання резолютивної частини

Необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, ч. 5 ст. 265 ЦПК не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

Схожого висновку дійшов Верховний суд у поставові від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене ухвала Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2021 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 23 лютого 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення задовольнити.

У порядку повороту виконання заочного рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 листопада 2018 року стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6965 грн. 52 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 21 квітня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак