ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/1050/21 Головуючий суддя І інстанції Гримайло А. М.
Провадження № 22-ц/818/3017/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справиапеляційну скаргу представника адвоката Бакшеєвої Аліни Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Гримайло А.М., по виділеному матеріалу по справі за заявою адвоката Бакшеєвої Аліни Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, набутого під час шлюбу,

встановив :

У лютому 2021 року Адвокат Бакшеєва А.В. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову.

На обґрунтування вказала, що нею заявлено позов до ОСОБА_2 про розподіл майна, набутого під час шлюбу, а саме рухомого майна - автомобілів: марки FIAT SCUDO 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та марки ВАЗ року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 які є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У рахунок розподілу спільного майна подружжя, зазначених автомобілів марки FIAT SCUDO, та ВАЗ 217130, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1/2 частини вартості спільного майна у розмірі 169 850 гривень та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії по відчуженню у будь-який спосіб права власності на зазначені автомобілі.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована заявником, тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем автомобілів добросовісному набувачу

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2021 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі адвокат Бакшеєва А.В. просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо забезпечення позову.

Вказала, що суд не оцінив обґрунтованість доводів та доказів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не оцінив важливість заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, пославшись лише на загальні норми процесуального права. Також судом не враховано, що за час розгляду іншої справи відповідач без згоди заявниці відчужив 3 транспортні засоби.

У письмовому відзиві ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відзив обґрунтовано тим, що стороною позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження доводів заяви про забезпечення позову, щодо того, що автомобілі перебувають у його власності, оскільки вони вже давно вибули із його власності

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, без повідомлення учасників справи.

Повертаючи заяву про забезпечення позову відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а саме: не надано актуальних на день розгляду заяви документів щодо належності рухомого майна, правовстановлюючих документів, відповідачу; відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення, яке покликане забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ст. 154 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За нормами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24 січня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2021 року (а.с.12-13).

Від даного шлюбу сторони мають дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із заявленого позову ОСОБА_1 просить розподіл майна, набутого під час шлюбу, а саме рухомого майна - автомобілів: марки FIAT SCUDO. 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та марки ВАЗ 217130. 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 які є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п.п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, арешт може бути накладено лише на майно, яке належить на праві власності відповідачу.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Без письмових доказів належності на праві власності відповідачу вищевказаних автомобілів на день розгляду заяви суд не взмозі з`ясувати цей факт, що є за змістом п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України є необхідним для законного та обґрунтованого її розгляду по суті. Надані на підтвердження цього факту копії технічного паспорту автолів не є додатнім доказом, оскільки не визначають актуальність цієї інформації на день розгляду заяви, що не дозволяє суду належним чином її перевірити.

Крім того, від припинення експлуатації вищевказаних автомобілів відповідач об`єктивно отримає збитки. Тому вимога суду щодо зустрічного забезпечення позову є обґрунтованою.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

При цьому колегія суддів зазначає, що позивачка не позбавлена права повторно заявити клопотання про забезпечення позову, оскільки у відповідності до положень ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на те, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу представника адвоката Бакшеєвої Аліни Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2021 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.