Ухвала

Іменем України

21 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 509/5961/20

провадження № 61-5916ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Сіті Естейт» на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Сіті Естейт», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович, про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію договору міни, серія та номер: 1199, виданий 07 травня 2020 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко О. В., укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Севен Сіті Естейт» (далі - ТОВ «Севен Сіті Естейт»), предметом якого є земельна ділянка, площею 3,6212 га, кадастровий номер :01:001:0580, реєстраційний номер нерухомого майна 7.

24 листопада 2020 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 3,6212 га, кадастровий номер :01:001:0580, реєстраційний номер нерухомого майна 7, яка належить ТОВ «Севен Сіті Естейт», .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що земельна ділянка переоформлена з метою уникнення повернення боргу. Інше майно у боржника відсутнє. Недобросовісність дій відповідача у випадку незабезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективне поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 11 березня 2021 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку, площею 3,6212 га, кадастровий номер :01:001:0580, реєстраційний номер нерухомого майна 7, яка належить ТОВ «Севен Сіті Естейт», .

31 березня 2021 року ТОВ «Севен Сіті Естейт» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 березня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Касаційна скарга містить клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи вказаного клопотання, суд приходить до висновку, що відсутня необхідність для поновлення заявнику строку на касаційне оскарження, оскільки він не пропущений.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду апеляційному порядку;

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційних скарг, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою та правильне застосування судами норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення..

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України видами забезпечення позову є: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції, із яким погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що між сторонами виник спір, пов`язаний із правом власності на спірну земельну ділянку, врахувавши співмірність обраного позивачем виду забезпечення позову із заявленими вимогами, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги про те, що заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими вимогами, є необґрунтованими з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є визнання незаконною та скасування державної реєстрації договору міни, укладеного між ОСОБА_2 ТОВ «Севен Сіті Естейт», предметом якого є земельна ділянка.

Враховуючи те, що заявник в обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову посилався на те, що спірна земельна ділянка переоформлена з метою уникнення повернення ОСОБА_2 боргу та є його єдиним майном, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вважали вказаний вид забезпечення позову співмірним із заявленими вимогами та необхідним для виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, так як ТОВ «Севен Сіті Естейт» за відсутності будь-яких юридичних обмежень щодо відчуження майна має можливість розпорядитися спірною земельною ділянкою, а можливе рішення суду про задоволення позову не поновить прав позивача.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно з вимогами статті 400 ЦПК України.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, постановленим із правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Сіті Естейт» на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Сіті Естейт», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович, про визнання договору недійсним та скасування державної реєстраціївідмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик