20 квітня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Джос І.Ю.,
справа № 333/7207/20
провадження № 2/333/1194/21
учасники справи:
позивач Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України
представник позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про стягнення вартості майна, -
Короткий зміст позовних вимог
Військова частина НОМЕР_1 НГУ звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ОСОБА_2 про стягнення вартості майна.
В обгрунутвання позовних вимог зазначено наступне.
ОСОБА_2 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 24 травня 2017 року. Під час проходження служби йому були видані одяг, взуття, спорядження та інші предмети речового майна.
На підставі наказу командира військової частини від 31 січня 2020 року за № 21 ОСОБА_2 було звільнено з військової служби через службову недбалість, проте ввірено майно ОСОБА_2 не було повернуто до військової частини.
Оскільки строк експлуатації виданого ОСОБА_2 майна на момент його звільнення не закінчився, останнє ним не повернуто, то з нього підлягає стягненню вартість виданих предметів, що становить 3 614, 93 грн.
Відзив на позовну заяву не надходив
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
12 березня 2021 року ухвалою суду підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача, повідомлений своєчасно та належним чином, не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій одночасно зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання на 31 березня 2021 року та на 20 квітня 2021 року не прибув, причини його неявки суду не відомі.
Оскільки суд не має відомостей про причини неявки представника відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу.
Установлені судом фактичні обставини у справі
ОСОБА_2 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м. Запоріжжя з 24 травня 2017 року.
Згідно довідки розрахунку № 9 на утримання ОСОБА_2 27 вересня 2017 року були видані: шапка підшоломник (шапка-фреска) у кількості 1 шт. куртка вітроволокозна зимова (куртка утеплена польова) 1 шт., штани вітровологозахисні (штани утеплені польові) 1 шт., черевики з високими берцями демісезонні 1 шт., черевики з високими берцямі літні 1 шт., капці казармені 1 шт., кашкет 1 шт., шапка зимова повсякдена 1 шт., куртка зимова 1 шт., плаш- накидка 1 шт., кітіль і штани 1 шт., кашне 1 шт. Всього вартістю 3 614, 93 грн.
Згідно із витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 31 березня 2020 року за № 21 припинено (розірвано) контракт про проходження сержантом ОСОБА_2 відповідно до пп. д п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» з військової служби у запас Збройних Сил України через службову невідповідність наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 3 о/с від 31 січня 2020 року.
Позиція суду та нормативно правове обґрунтування
Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про Соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. ст. 2, 8 розділу І Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 червня 2017 року № 475 про речове забезпечення: речове майно - це предмети обмундирування, взуття, білизни, постільних речей, спорядження, спеціального, концертного та постового одягу, нагрудні знаки і знаки розрізнення, санітарно-господарське, культурно-просвітницьке та спортивне майно, верхолазне спорядження, спеціальне спорядження для службових собак, технічні засоби речової служби та запасні частини до них, інструмент та матеріали для пошиття, ремонту та хімічного чищення речового майна, намети, брезенти, декоративні тканини і килимові вироби, музичні інструменти для штатних військових оркестрів, прапори, папір, канцтовари, бланки та книги обліку і звітності, мило та мийні засоби. Строк експлуатації (носіння) предметів речового майна - час, установлений нормами забезпечення речовим майном, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.
Відповідно до ст. 8 розділу І Інструкції строк експлуатації (носіння) предметів повсякденної форми одягу військовослужбовців установлюється залежно від групи забезпечення речовим майном (першої чи другої), до якої віднесено військову частину, де проходить військову службу військовослужбовець. До першої групи забезпечення речовим майном належать: з`єднання, військові частини, навчальні військові частини (центри), бази, установи, підрозділи територіальних управлінь Національної гвардії України.
Відповідно до ст. 8 розділу III Інструкції про речове забезпечення речове майно військовослужбовцям видається на майбутній строк служби.
Статтею ст. 18 розділу III Інструкції передбачено, що у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна».
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Оскільки ОСОБА_2 був звільнений достроково, ввірене йому майно не було повернуто ним самостійно, через що позивачу спричинені збитки у розмірі вартості неповернутого майна, то позовні вимоги є обгрунованими та такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
У відповідності зі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 536, 599, 610, 612, 617, 625, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 247, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_2 про стягнення вартості майна задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України завдані збитки за неповернення речового майна у розмірі 3 614, 93 грн.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.
Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку в Запорізький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення суду залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 21 квітня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва