Номер провадження 2-др/754/15/21
Справа №753/7906/20
08 квітня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді: Сенюти В.О.,
при секретарі Василенко О.Г.,
представника відповідача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката Марківа Назара Володимировича про ухвалення додаткового рішення по справі №753/7906/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, -
23.02.2021 адвокат Марків Н.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, в якій просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8487,48 грн.
В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Марків Н.В. подану заяву підтримав, просив задовольнити з викладених підстав.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Вислухавши доводи заявника, вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказав про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що складає - 15102,75 грн.

Після ухвалення рішення по справі була подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрати у розмірі 8487,48 грн.

На підтвердження вказаних витрат, представник відповідача надав договір № 02/21 про надання правничого допомоги від 13.01.2021 року, додаткову угоду № 1 до договору № 02/21 про надання правничої допомоги від 13.01.2021 року, акт № 1 про приймання - передачі наданих послуг до Договору № 02/21 про надання правничої допомоги від 13.01.2021 року, розрахунок розміру винагороди приймання - передачі наданих послуг до Договору № 02/21 про надання правничої допомоги від 13.01.2021 року, прибутковий чек № 1/21 від 16.02.2021 року на суму 8487,48 грн.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховним Судом у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до п. 5.2. договору № 02/21 про надання правничої допомоги від 13.01.2021 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визначено, що плата сплачується Клієнтом шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на поточний рахунок Адвоката, зазначений у даному договорі, протягом 2 банківських днів з дати отримання рахунку. Підставою для зарахування плати є рахунок, що виставляється Адвокатом. При цьому розмір гонорару визначається з урахуванням фактично витраченого часу та переліку документів, підготовлених Адвокатом.

Разом з тим, представник відповідача всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав суд доказів на підтвердження виконання п. 5.2 договору № 02/21, відсутній рахунок, що є підставою для зарахування коштів, а також доказів перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвоката. Надана копія чеку, суд до уваги не приймає, оскільки суперечить п. 5.2 наведеного договору, умови які були погоджені між відповідачем та Адвокатом.

Умовами додаткової угоди № 1 до договору № 02/21 погоджена вартість послуг Адвоката.

Відповідно до розрахунку розміру винагороди приймання - передачі наданих послуг до договору № 02/21 про надання правничої допомоги від 13.01.2021 року участь у судовому засіданні становить 2000 грн.

Проте, з письмових матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута за одне судове засідання - 16.02.2021 року, в якому інтереси відповідача представляла ОСОБА_4 , а відтак підстав для стягнення з позивача 2000,00 грн. суд не вбачає.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що гонорар за складність справи 5 % від ціни позову, вказаний у розрахунку є «гонораром успіху». Враховуючи те, що умови договору № 02/21 про надання правничого допомоги від 13.01.2021 року, та додаткової угоди № 1 до договору № 02/21 про надання правничої допомоги від 13.01.2021 року не містили вказаної позиції, суд приходить до висновку, що вказаний вид витрат не підлягає стягненню з позивача.

Таким чином, заява представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви адвоката Марківа Назара Володимировича про ухвалення додаткового рішення по справі №753/7906/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості заробітної плати, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: В.О. Сенюта