Справа № 755/6922/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , законного представника в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа - Департамент охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації, про встановлення факту,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , законного представника в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа - Департамент охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації, про встановлення факту, в якій заявник просить суд встановити факт про право на отримання ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікування медичним препаратом Спинраза за міською цільовою програмою «Здоров`я киян» на 2020-2022 роки, затвердженою рішенням Київської міської ради

від 12 грудня 2019 року за №450/8023 в рамках медичної терапії лікування спинальної м`язової атрофії 2 тип.G 12.01.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначений перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Згідно ч.2 вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В роз`ясненнях, викладених п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, звернуто увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як убачається зі змісту заяви, син заявника має генетичну хворобу: спинальна м`язова атрофія 2 тип.G 12.01. Для лікування вказаного захворювання застосовується препарат Спинраза, який призначається та надається виключно за умови отримання медичного висновку про діагноз хворого з наступною можливістю отримання патогенетичної терапії та в рамках цільової програми «Здоров`я киян». Проте, через ситуацію з карантинними заходами, особливістю роботи медичних закладів в умовах локдауну, здійснити медичний огляд сина, за результатами якого отримати необхідний медичний висновок з призначенням лікування вказаним препаратом, неможливо.

Згідно діючого порядку, медичний висновок щодо дитини до 18 років здійснюється лікарсько-консультативною комісією за місцем проживання дитини після особистого огляду її та за наявності необхідної медичної документації.

Батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники дитини віком до 18 років у разі відмови у видачі медичного висновку можуть оскаржити факт відмови в органах охорони здоров`я.

Отже законодавчо визначений інший, ніж судовий, порядок підтвердження діагнозу хворого. При цьому отримання права на лікування медичними препаратами залежить в першу чергу від встановлення діагнозу відповідною лікарською комісією та подальшого призначення лікування, що також не віднесено до компетенції суду.

Як убачається зі змісту заяви, заявник з сином до відповідної комісії задля отримання медичного висновку не звертались.

Що стосується викладених у заяві доводів про те, що через епідемію COVID-19 та карантинні обмеження заявник з сином не в змозі пройти медичний огляд, за результатами якого отримати необхідний медичний висновок, то в матеріалах заяви відсутні докази того, що заявник зверталась до вповноважених органів задля проходження сином медичного огляду. При цьому відмова в його проведенні, в разі отримання такої, може бути оскаржена в передбаченому законом порядку.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (ч.9 ст.10 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вивчивши матеріали поданої заяви, беручи до уваги мету та підстави звернення заявника з даною заявою до суду, та враховуючи законодавчо визначений порядок підтвердження факту, про встановлення якого просить заявник, беручі до уваги, що встановлення діагнозів та призначення лікування віднесено до компетенції медичних установ, отже встановлено інший ніж судовий порядок встановлення таких фактів, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , законного представника в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа - Департамент охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації, про встановлення факту, оскільки встановлення такого факту в судовому порядку не передбачено, отже дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 186, 315, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , законного представника в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа - Департамент охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації, про встановлення факту - відмовити.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не булла вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: