Справа № 162/182/21
Провадження № 2/162/100/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань Гичук О.М., розглянувши справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 19 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 26 березня 2021 року у справі відкрито спрощене провадження з призначенням судового засідання з повідомленням сторін.

На призначену дату судового розгляду сторони не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач також подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 09 червня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного сімейного життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач у поданій до суду заяві від 09 квітня 2021 року позов визнала.

Норми права, які застосував суд. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено.

Отже, позов підлягає до задоволення.

Питання розподілу судових витрат.

Позивач при подачі позовної заяви сплатив 908 гривень судового збору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Позивач разом з позовом заявив клопотання про покладення на нього судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК.

Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з врахуванням клопотання ОСОБА_1 , а також у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта - залишити за позивачем.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 15, - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору (квитанція ВПЗ Любешів Волинської дирекції ПАТ «Укрпошта» № 55 від 18 березня 2021 року).

Копію рішення після набрання ним законної сили скерувати у Любешівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Д. Глинянчук