Справа № 539/233/21
Провадження № 2/539/392/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Ануфрієвої Н.М.,
прокурора Пістун К.О.,
представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центрального округу до Лубенської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , Регіональний офіс водних ресурсів в Полтавській області про визнання незаконним, скасування розпорядження Лубенської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту, витребування земельних ділянок із незаконного володіння,
В С Т А Н О В И В :
20.01.2021 року Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центрального округу звернувся до суду з позовом до Лубенської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , Регіональний офіс водних ресурсів в Полтавській області про визнання незаконним, скасування розпорядження Лубенської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту, витребування земельних ділянок із незаконного володіння.
В обгрунтування позовних вимог вказав, що на підставі розпорядження Лубенської районної адміністрації Полтавської області № 123 від 26.03.2003 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по оформленню права власності на земельні ділянки членам селянського фермерського господарства» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації по оформленню права власності в розмірі земельних часток (паїв) по Войнихівській сільській раді на земельні ділянки членам селянсько фермерського господарства із земель селянсько фермерського господарства «Ромашка» - 3,89 га, для ведення фермерського господарства
Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області №237 від 10.06.2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» затверджено дану технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передано ОСОБА_1 3, 89 га ріллі.
У подальшому ОСОБА_1 виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку від 26.01.2010 року, серія та номер ЯГ 343177 та передано вказану земельну ділянку в оренду ОСОБА_3 строком на 49 років, про що 27.12.2012 року внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Прокурор вважає, що в даному випадку відбулося порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель , що є підставою для визнання відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України недійсними рішень про (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.
Ухвалою суду від 15.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
04.03.2021 року представником Лубенської районної державної адміністрації надано заяву про застосування строку позовної давності.
09.03.2021 року представником Лубенської районної державної адміністрації надіслано відзив на позов, згідно якого посили відмовити у задоволенні позову.
22.03.2021 року юридичний департамент Полтавської обласної державної адміністрації надав письмові пояснення, в яких позов підтримують, просять його задовольнити.
12.04.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Оніщенко Н.Ю. надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Оніщенко Н.Ю. заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначила, що якщо земельна ділянка надавалась з метою створення фермерського господарства, то справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки дані правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, навіть якщо відповідачем у справі зазначено фізичну особу, якій ця земельна ділянка надавалась з метою створення фермерського господарства.
Зі змісту положень статті 12 Закону № 973-IV вбачається, що землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.
Спори фермерських господарств, які є юридичними особами, з іншими юридичними особами, зокрема з органом державної влади, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (який є публічним та загальнодоступним), на даний час існує Фермерське господарство «Ромашка», членом якого є відповідач ОСОБА_1 .
Дані обставини були відомі позивачеві ще до звернення до суду з позовом, який подано 16.01.2021 року, про що свідчать відомості, зазначені ним же у самому позові.
Тобто, якщо земельна ділянка надавалась з метою створення фермерського господарства, то справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки дані правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, навіть якщо відповідачем у справі зазначено фізичну особу, якій ця земельна ділянка надавалась з метою створення фермерського господарства.
Просила провадження у справі за позовом Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави до ОСОБА_1 закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз`яснено, що при вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір господарським, слід виходити з визначень, наведених у ст. 3 ГК України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Пунктом 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах між суб`єктами господарювання.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 є членом Селянського (фермерського) господарства «Ромашка» (юридична адреса місця знаходження: вул. Новопроложена, 5 в с. Засулля Лубенського району Полтавської області.)
Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області №237 від 10.06.2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передано ОСОБА_1 3, 89 га ріллі.
На підставі Державного акту на право власності від 26.01.2010 року серія та номер ЯГ 343177 ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 3, 89 га, розташованої на території Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства
Позивач, який діє в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації просив визнати незаконним, скасування розпорядження Лубенської районної державної адміністрації, визнати недійсним державний акт, витребувати земельні ділянки із незаконного володіння.
Оскільки фермерські господарства - це юридичні особи, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.
Зазначена правова позиція неодноразово викладенна в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі № 348/992/16-ц , від 20 червня 2018 року в справі № 317/2520/15-ц, від 29 травня 2019 року в справі № 402/1225/16, в постанові від 02 жовтня 2019 року в справі 542/118/17.
Тобто, дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 255, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження по справі за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центрального округу до Лубенської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , Регіональний офіс водних ресурсів в Полтавській області про визнання незаконним, скасування розпорядження Лубенської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту, витребування земельних ділянок із незаконного володіння.
Роз`яснити, що розгляд даної справи належить до юрисдикції господарського суду.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.04.2021 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова