ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року

м. Харків

справа 628/195/20

провадження № 22-ц/818/290/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Куп`янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 6 Куп`янської міської ради Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2020 року, ухвалене у складі судді Барабанової В.В.,

УСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом, у якому, з урахуванням зміни позовних вимог (а.с. 22-26) просила визнати незаконним та скасувати наказ Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області від 28.12.2019 №138-к про її звільнення, поновити її з 28.12.2019 на роботі на посаді інженера з охорони праці Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області, стягнути заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день ухвалення рішення суду з розрахунку середньоденної заробітної плати 97,05 грн. в день, що станом на день подання позову становить 4074,95 грн., а також стягнути компенсацію завданої моральної шкоди у сумі 3000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 28 грудня 2019 року наказом Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області (далі - відповідач, Куп`янська ЗОШ №6) №138-к її було звільнено з посади інженера з охорони праці у зв`язку зі скороченням посади на підставі наказу відділу освіти від 19.09.2019 №475 «Про внесення змін до штатних розписів» за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю(далі - КЗпП) України. Вказаний наказ від 28.12.2019 №138-к посилається на дотримання роботодавцем, на його думку, норм, передбачених КЗпП України, зокрема, видання наказу від 24.10.2019 №248-о «Про попередження про заплановане звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України», ознайомлення та підписання працівником вказаного наказу. Запис про формально-правову підставу звільнення позивача відповідачем до трудової книжки не внесено. З підставою та процедурою, а також з дійсними мотивами звільнення ОСОБА_1 не погоджується, посилаючись на незаконність такого звільнення, що тягне поновлення порушених прав працівника. Позивач вважає, що дійсними мотивами звільнення є її активна життєва позиція як депутата міської ради та особисте переслідування її у зв`язку з цим окремими очільниками Куп`янської міської ради. Наказом МОН України 06.12.2010 №1205 затверджені Типові штатні нормативи закладів загальної середньої освіти, які поширюються на усі типи закладів загальної середньої освіти та передбачають посаду фахівця з охорони праці за нормативами, визначеними наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 15.11.2004 №255 «Про затвердження Типового положення про службу охорони праці», саме як окрему посаду й не допускають її суміщення чи скорочення. Вказаний законодавчий припис є визначальним та обов`язковим для виконання і відділом освіти, і безпосередньо будь-якою загальноосвітньою школою, в тому числі відповідачем. Також зазначила, що в наказі від 24.10.2019 №248 «Про попередження про заплановане звільнення» відповідачем вказувалося, що наступне звільнення відбувається у зв`язку із закінченням терміну дії введених змін до штатного розпису, а не будь-які інші підстави. Відомостей та обставин, передбачених законом у разі звільнення позивача з обраної відповідачем підстави, ні цей наказ, ні наказ про звільнення не містять. Сам по собі факт внесення змін до штатного розпису відділом освіти ні про що не говорить, не є підставою для звільнення позивача, однак є підставою для відповідальності причетних осіб за незаконне звільнення. Позивач вказує, що відповідач будь-яким чином не обґрунтовував, чому саме та у зв`язку з якими саме обставинами позивач має бути звільнена з посади інженера з охорони праці, особливо в аспекті вищенаведеного наказу МОН. Крім того, ні заздалегідь, як це передбачено ст. 49-4 КЗпП України та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ні безпосередньо у зв`язку зі звільненням позивача, як це передбачено ст. 43 КЗпП, відповідач до профспілки, членом якої вона є, в цілях одержання згоди на звільнення не звертався, що є безумовним порушенням процедури та тягне поновлення позивача на роботі. Разом з тим, позивач була та продовжує бути членом Куп`янської міської організації профспілки працівників освіти і науки України, при нарахуванні їй заробітної плати, з неї вираховувалися профспілкові внески, про що було достовірно відомо відповідачу. Позивач вважає, що оскільки вона виконувала роботу на умовах неповної ставки, виходить з того, що її середньоденний заробіток до дня звільнення за правилами постанови КМУ №100 та кількості робочих днів у жовтні - листопаді 2019 (лист Мінсоцполітики України від 08.08.2018 №78/0/206-18) складав: 2086,5 + 2086,5 / 43 = 97,05 грн. Отже з огляду на 42 дня вимушеного прогулу станом на день подання цієї заяви: грудень 2019 - 2 дні, січень 2000 - 21 день, лютий 2000 - 19 днів, втрачений нею заробіток становить 4075,95 грн. Також зазначає, що незаконне звільнення залишило її без будь-якої роботи та фактично без достатніх засобів існування, що разом з дійсними мотивами її звільнення, пов`язаними з особистим переслідуванням її з боку окремих очільників міста, які вплинули на адміністрацію школи, завдають позивачу моральної шкоди, призвели до погіршення звичайного укладу життя та негативних відчуттів приниження та образи. Свою роботу позивач виконувала належним чином, у тому числі за існування у діяльності відповідача ряду негативних виробничих проявів і потреба в її фаховій діяльності об`єктивно була та залишається.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона є членом Куп`янської міської організації профспілки працівників освіти і науки України, у зв`язку з чим порушено відповідний порядок її звільнення, проте позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що вона дійсно є членом профспілки, зокрема Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області. Враховуючи, що у відповідача мало місце скорочення посади інженера з охорони праці у зв`язку зі змінами до штатних розписів, про що було персонально попереджено позивача про наступне звільнення за два місяці, як то передбачено діючим законодавством, при цьому не порушуючи норми КЗпП України. Також позивача не можливо було перевести на будь-які інші посади, оскільки відповідно до фаху позивача, вільних посад в закладі немає, а позивач наполягає залишитися саме на посаді інженера з охорони праці. Таким чином, звільнення позивача відбулось із дотриманням вимог трудового законодавства щодо порядку вивільнення працівників, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, а тому підстав для поновлення позивача на роботі немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ні наказ відділу освіти від 19.09.2019 №475 «Про внесення змін до штатних розписів», який містить посилання на введення змін з 01.09.2019 по 31.08.2020, ні штатний розпис від 01.09.2019, на який послався суд, за своїм змістом є суперечливими та не є доказами скорочення посади інженера з охорони праці, а також причин звільнення та наявності змін в організації виробництва і праці, які б викликалися виробничою потребою відповідача. Зазначає, що свою роботу вона виконувала належним чином і потреба в її фаховій діяльності об`єктивно була та залишається. Крім того, вказує на те, що відповідач з приводу скорочення посади інженера з охорони праці до профспілки, членом якої вона є, в цілях одержання згоди на скорочення посади та її звільнення не звертався, що є порушенням законодавста. Також зазначає, що вона була та продовжує бути членом Куп`янської міської організації профспілки працівників освіти і науки України, при нарахуванні заробітної плати з неї вираховулись профспілкові внески, про що відповідачу було відомо.

У відзиві на апеляційну скаргу директор Куп`янської загальноосвітньої школи №6 Куп`янської міської ради Харківської області Лакішек Л.О. просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, ухвалив рішення яке ґрунтується на засадах верховенства права з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, позивач 24.10.2019 була попереджена про звільнення за два місяці до самого звільнення, вона особисто була ознайомлена, про що власноручно розписалася на повідомлені. Крім того, перед звільненням позивач неодноразово вказувала, що вона не є членом будь-якої профспілки. Таким чином, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації допускається. Отже, вимоги щодо звільнення працівника, а саме: попередження про звільнення не менш як за два місяці до самого звільнення, повідомлення про те що, вільних посад відповідного фаху немає, були дотримані в повному обсязі. Таким чином, буд-яких законних підстав для задоволення позову не існує.

21.04.2021 електронною поштою на адресу суду надійшли письмові пояснення представника ОСОБА_1 , якими він заявлені вимоги позовної заяви та апеляційної скарги підтримує. Зазначив, що наказом МОН України від 06.12.2010 №1205 затверджені Типові штатні нормативи закладів загальної середньої освіти, які поширюються на усі типи закладів загальної середньої освіти та передбачають посаду фахівця з охорони праці за нормативами, визначеними наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 15.11.2004 №255 «Про затвердження Типового положення про службу охорони праці» саме як окрему посаду й не допускають її суміщення чи скорочення. Вказаний припис є визначальним для виконання і відділом освіти, і безпосередньо Куп`янською ЗОШ №6.

Представник ОСОБА_1 зазначає, що в наказі Куп`янської ЗОШ №6 від 24.10.2019 «Про попередження про заплановане звільнення» було зазначено, що наступне звільнення ОСОБА_1 відбувається в зв`язку із закінченням терміну дії введених змін до штатного розпису. Проте, матеріали справи не містять доказів, що з позивачкою при прийнятті її на посаду інженера з охорони праці укладено строковий трудовий договір. Позивач з 15.03.2019 по 28.12.2019 виконувала роботу належно прийнятого на роботу штатного працівника Куп`янської ЗОШ №6, що відповідачем не заперечується. Сам лише факт внесення відділом освіти змін до штатного розпису Куп`янської ЗОШ №6 наказом відділу освіти від 19.09.2019 №475 «Про внесення змін до штатних розписів» не є обґрунтуванням змін в організації виробництва та праці у діяльності відповідача та не свідчить про законність звільнення позивача. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що загальна чисельність працівників за штатним розписом Куп`янської ЗОШ №6 з 01.09.2019 становила 94,66 штатних одиниць, а з 01.01.2020 - 93,22, що є визначальним при застосуванні до спірних правовідносин статті 15 Закону України «Про охорону праці».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи № 628/195/20, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 3 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду від 26.05.2020 в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто апелянту (а.с. 141). Тому рішення суду від 26.05.2020 в цій частині Харківським апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (п.п. 1,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України).

Судовим розглядом встановлено, що згідно наказу Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області від 24.10.2019 №248-о «Про попередження про заплановане звільнення» (а.с. 7) на підставі наказу відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області від 19.09.2019 року №475 «Про внесення змін до штатних розписів», наказано секретарю закладу ОСОБА_2 : підготувати письмове попередження про наступне вивільнення, в зв`язку з закінченням терміну дії введених змін до штатного розпису наказом відділу освіти №475 п. 2 від 19.09.2019; вручити повідомлення про наступне вивільнення ОСОБА_1 , яка підлягає звільненню.

ОСОБА_1 персонально було надано повідомлення від 24.10.2019 року №01-23/178, яким її попереджено про заплановане звільнення з 31.12.2019 з посади, яку вона обіймає, в зв`язку зі скороченням, на підставі наказу відділу освіти від 19.09.2019 №475 «Про внесення змін до штатних розписів», наказу Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області від 24.10.2019 №248-о «Про попередження про заплановане звільнення»; та про те, що відповідно до її фаху вільних посад в закладі немає. (а.с. 8). З зазначеним повідомленням ОСОБА_1 ознайомлена 24.10.2019 під підпис.

Наказом Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області від 28.12.2019 №138-к звільнено ОСОБА_1 з роботи 28.12.2019 з посади інженера з охорони праці Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області, в зв`язку зі скороченням посади, на підставі наказу відділу освіти від 19.09.2019 року №475 «Про внесення змін до штатних розписів» та керуючись за п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільнені, у зв`язку з закінченням терміну дії внесених змін до штатного розпису, роботодавцем було дотримано норми, передбачені КЗпП України, а саме: 1. Видано наказ по Куп`янській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області від 24.10.2019 №475 «Про попередження про заплановане звільнення» за п. 1 ст. 40 КЗпП України не пізніше ніж за 2 місяці до звільнення; ознайомлення та підписання наказу «Про попередження про заплановане звільнення» від 24.10.2019 №475, працівником. Також в даному наказі вказано підстави звільнення: наказ відділу освіти від 19.09.2019 №475 «Про внесення змін до штатних розписів», штатний розпис від 01.01.2019, наказ по Куп`янській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області від 24.10.2019 №475 «Про попередження про заплановане звільнення» (а.с. 6).

З указаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена під підпис.

В трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 зроблено запис під №51 про звільнення в зв`язку зі скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 29).

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20.08.2019 у справі №628/1112/19 Позов ОСОБА_1 до Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення не нарахованої премії, заробітної плати за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку, стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області від 11.03.2019 №35/ос про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника групи по централізованому господарському обслуговуванню відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області. Стягнуто з Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 29277,75 грн.; середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку в розмірі 4576 грн.; 3000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30.01.2020 у справі №628/1112/19, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 07.02.2020, апеляційну скаргу Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Куп`янського міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення премії скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_1 про стягнення премії за січень 2019 року задоволено. Сягнуто з Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 3146,40 грн. премії за січень 2019 року. Рішення Куп`янського міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року в частині розміру стягненої на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу та у зв`язку з не проведенням повного розрахунку при звільненні змінено. Стягнуто з Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 45431,19 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу та 5320,77 грн. середнього заробітку за весь час затримки остаточного заробітку. В іншій частині рішення Куп`янського міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року залишено без змін.

Постанова набрала законної сили 30.01.2020.

Дані про виконання вищезазначеного рішення суду в матеріалах справи відсутні.

Штатним розписом Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 станом на 01.09.2019 передбачена посада інженера з охорони праці (кількість штатних посад - 0,5) (а.с. 59).

Штатним розписом Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 станом на 01.01.2020 посада інженера з охорони праці не передбачена.

Згідно наказу Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області від 19.09.2019 №475 «Про внесення зміндо штатних розписів» головному бухгалтеру відділу освіти, серед іншого, наказано: з 01.09.2019 по 31.08.2020 ввести до штатних розписів закладів освіти додаткові штатні одиниці згідно додатку 1; забезпечити внесення змін до штатних розписів закладів загальної середньої освіти Куп`янської міської ради згідно додатку 2. Керівникам закладів освіти наказано дотримуватись штатних розписів, обов`язково попереджувати працівників, прийнятих за строковим трудовим договором, про термін дії договору (дату звільнення) (а.с. 64).

Додатком 2 до наказу відділу освіти Куп`янської міської ради від 19.09.2019 №475 у ЗОШ №6 до 31.12.2019 передбачена посада інженера з охорони праці (кількість ставок, які необхідно ввести до штатного розпису - 0,5) (а.с. 66).

Згідно наказу Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області від 28.12.2019 №640 «Про затвердження штатних розписів станом на 01.01.2020» головному бухгалтеру відділу освіти, серед іншого, наказано забезпечити внесення змін до штатних розписів закладів загальної середньої освіти Куп`янської міської ради, відповідно до схем посадових окладівта додатку, з 01.01.2020 (а.с. 63).

Додатком до наказу Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області від 28.12.2019 №640 посада інженера з охорони праці не передбачена (зворотний бік а.с. 63).

З довідки від 11.03.2020 №01-23/73 Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області вбачається, що ОСОБА_1 , яка працювала в Куп`янській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області з 15.03.2019 по 28.12.2019 на посаді інженера з охорони праці не була членом профспілки закладу (а.с. 67).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до пункту 3 статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями частини 2 статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ч. 4 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини 2 статті 40, частини 3 статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини 3 статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №331/8965/15-ц (провадження №61-11385св18), від 25 лютого 2020 року у справі №310/9675/18 (провадження №61-21148св19).

При вирішенні трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників, суд зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення та дотримання відповідачем порядку вивільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу. Суд не вирішує питання щодо доцільності змін в організації виробництва і праці та наступного скорочення штату працівників, так як вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу).

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права в тотожних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду від 07 серпня 2019 року в справі №367/3870/16-ц (провадження №61-38248св18).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівників на роботу.

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 вбачається, що 18.03.2019 вона була прийнята на посаду інженера з охорони праці до Куп`янської ЗОШ №6 на підставі наказу №1-к від 15.03.2019 (а.с. 29, копія).

Отже, позивач виконувала роботу, пов`язану з охороною праці, в зв`язку з чим на неї розповсюджується дія Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до статті 15 указаного Закону на підприємстві з кількістю працюючих 50 і більше осіб роботодавець створює службу охорони праці відповідно до типового положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. На підприємстві з кількістю працюючих менше 50 осіб функції служби охорони праці можуть виконувати в порядку сумісництва особи, які мають відповідну підготовку. Ліквідація служби охорони праці допускається тільки у разі ліквідації підприємства чи припинення використання найманої праці фізичною особою.

Вимоги вказаної статті містяться також в Типовому положенні про службу охорони праці, затвердженому наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці №255 від 15.11.2004.

Таким чином, суду першої інстанції необхідно було перевірити, чи могла бути скорочена посада, яку обіймала позивач. Однак суд першої інстанції доводи позивача в цій частині залишив без належної перевірки і не дав їм оцінки у своєму рішенні.

Судова колегія перевірила ці доводи позивача. Так, згідно штатних розписів Куп`янської ЗОШ №6 станом на 01.09.2019 та станом на 01.01.2020 загальна чисельність працівників становила 31,25 штатних одиниць (а.с. 59, 60).

На підставі викладеного, враховуючи, що зі статті 15 Закону України «Про охорону праці» вбачається, що у разі створення на підприємстві служби охорони праці, її ліквідація допускається тільки у разі ліквідації підприємства, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що відповідач неправомірно скоротив посаду інженера з охорони праці і звільнив ОСОБА_1 , а тому її слід поновити на роботі на займаній посаді.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, не дав оцінки доводам позивача щодо порушення вимог трудового законодавства при її звільненні, а тому рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позову.

Оскільки судова колегія встановила, що звільнення позивача було незаконним, підлягають також задоволенню її вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який вирішує трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 (а.с. 27) її заробітна плата за останні два місяці роботи перед звільненням становила 2086,5 + 2086,5 = 4173 грн. Відпрацьовано днів позивачем у жовтні-листопаді 43. Таким чином середньоденний заробіток становив 4173 : 43 = 97,05 грн.

З 29.12.2019 по 22.04.2021 кількість робочих днів склала 330. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 32026,5 грн. (330 х 97,05).

За змістом частин 1, 6, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнані Харківським апеляційним судом обґрунтованими, до суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 судовий збір за ці позовні вимоги не сплачувала у зв`язку зі звільненням її від сплати судового збору, з Куп`янської загальноосвітної школи І-ІІІ ступенів № 6 Куп`янської міської ради Харківської області в дохід держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті при подачі позовної заяви та апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

З дійсним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 24.02.2020 (а.с. 22-26), стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України» визначає прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року в розмірі 2102 гривні.

Отже, при подачі позовної заяви ОСОБА_1 мала сплатити 840 грн 80 коп. (2102*0,4)

судового збору за позовну вимогу немайнового характеру (визнання незаконним наказу про звільнення та, як наслідок, поновлення на роботі) та 840 грн 80 коп. за позовну вимогу майнового характеру (2102*0,4), а всього - 1681 грн 60 коп. судового збору.

Підпункт 6 п.1 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначає, що ставка судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При подачі апеляційної скарги сплаті підлягало 2522 грн 40 коп. (1681,6*1,5).

Отже, з Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради в дохід держави належить стягнути 1681 грн 60 коп. судового збору, що підлягав сплаті при подачі позовної заяви, та 2522 грн 40 коп. судового збору, що підлягав сплаті при подачі позовної заяви.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2020 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Наказ Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області від 28.12.2019 №138-к про звільнення ОСОБА_1 визнати незаконним і скасувати.

Поновити ОСОБА_1 з 28 грудня 2019 року на посаді інженера з охорони праці Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області.

Стягнути з Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Куп`янської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 32026 (тридцять дві тисячі двадцять шість) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Стягнути з Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 Куп`янської міської ради Харківської області в дохід держави судовий збір в розмірі 1681 (одна тисячі шістсот вісімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок, що підлягав сплаті при подачі позовної заяви.

Стягнути з Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 Куп`янської міської ради Харківської області в дохід держави судовий збір в розмірі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, що підлягав сплаті при подачі апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 квітня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук