Провадження № 2/761/7926/2021
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним кредитного договору , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена позовна заява.

В своїй заяві позивач просить: визнати недійсним кредитний договір укладений між нею та відповідачем.

При цьому, в позовній заяві позивачка просить звільнити її від сплати судового збору за подання даного позову, з тих підстав, що, наразі, вона має скрутне матеріальне становище, а тому позбавлена можливості сплатити судовий збір за подання даного позову в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Так, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначає перелік підстав щодо розстрочення або відстрочення сплати судового збору, зокрема, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

За змістомвказаноїнорми, відстрочення, звільнення відсплати судового збору на певний строк абозвільненнявідсплати такого є правом суду, а не обов`язком.

При цьому, п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України (в ред. 2005 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в ред. 2005 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім цього, ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 81 ЦПК України).

Разом з тим, у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визнано рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Так, з матеріалів заяви вбачається, щозаявником в даному випадку, не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував викладені в заяві обставини щодо її скрутного матеріального становища, зокрема, щодо розміру її офіційного доходу або його відсутності (відповідна довідка з фіскальних органів), а також того, що отримані нею кошти витрачаються на погашення заборгованості та придбання харчів.

Водночас, варто зауважити, що суду не надано жодних належних і допустимих доказів, на підтвердження того, що кошти позивача є арештованими, зокрема відповідна постанова приватного або державного виконавця про арешт коштів боржника. При цьому, суду не надано доказів, що крім коштів на рахунках, які можливо є арештованими, заявник не має іншої можливості сплатити судовий збір за подання даного позову.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, заява позивача про звільнення від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, в порядку передбаченому ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» - не підлягає задоволенню, адже позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував її скрутне матеріальне становище, при цьому, судом не встановлено підстав для звільнення її від сплати судового збору за подання даного позову,

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.4,8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 136, 175, 185, 260 ЦПК України

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним кредитного договору- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г.Притула