ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22 квітня 2021 року місто Херсон

єдиний унікальний номер справи: 663/1738/16-ц

номер провадження: 22-ц/819/107/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Орловської Н.В.

секретар Дундич А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського апеляційного суду знаходиться цивільна справа №663/1738/16-ц за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року у справі № 663/1738/16-ц за позовом Херсонського державного університету до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України про визнання недійсними та скасування рішень ради, визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, витребування земельних ділянок.

В судове засідання 22.04.2021 року від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надійшли заяви про відвід суддів Базіль Л.В. та Кутурланової О.В. від розгляду даної справи.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що суддя Базіль Л.В. приймаючи участь у розгляді цивільної справи №663/711/13-ц за позовом Херсонського державного університету до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою та приведення її у попередній стан надала оцінку доводам ОСОБА_1 та доказам, які є також доказами у цій справі (№663/1738/16-ц), зокрема щодо належності земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого висловила свою правову позицію з приводу цих доказів та обставин, які стосуються права користування ХДУ спірною земельною ділянкою в ухвалі апеляційного суду Херсонської області, яка в подальшому була скасована Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2015 року. Ці обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Базіль Л.В., тому вважає що вона підлягає відводу.

Обгрунтовуючи підстави відводу судді Кутурлановій О.В. посилається на те, що остання висловила свою правову позицію щодо обставин, які суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення від 14.08.2020 року вважав нововиявленими.

Так, 29.11.2016 року колегія суддів апеляційного суду Херсонської області під головуванням судді Кутурланової О.В. скасувала ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року, постановлену у цій справі (№663/1738/16-ц ), якою було зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №663/2845/14-ц за позовом ОСОБА_4 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, Херсонського державного університету, третя особа: Міністерство освіти і науки України про визнання недійсним рішення та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою. На думку, заявника, суддя Кутурланова О.В. скасовуючи ухвалу про зупинення провадження у справі висловила свою правову позицію стосовно того, що обставини, які встановлені рішенням суду у справі №663/2845/14-ц не мають значення для вирішення справи №663/1738/16-ц. Хоча заявник вважає, що саме рішенням у справі №663/2845/14-ц і встановлено ті обставини, на які ОСОБА_3 посилається у своїй заяві як на нововиявлені.

Заявник вважає, що наведені ним обставини свідчать про те, що судді Базіль Л.В. та Кутурланова О.В. не можуть зберігати безсторонність, а тому підлягають відведенню від розгляду даної справи.

ОСОБА_2 обгрунтовуючи свою заяву про відвід від розгляду даної справи суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В. вказує на аналогічні підстави зазначеним ОСОБА_1 та вважає, що зазначені судді не можуть зберігати безсторонність.

Крім того, як на підставу відводу судді Кутурланової О.В. вказує на те, що вона є дружиною Кутурланова Ігоря Анатолійовича , який працює у Херсонській обласній прокуратурі, яка в свою чергу є апелянтом у даній справі. Дана обставина на думку заявника виключає можливість об`єктивного ставлення судді Кутурланової О.В. до розгляду даної справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його уповноважений представник, адвокат Канібор С.І., представник ОСОБА_2 , ОСОБА_9 підтримали подані заяви про відвід суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В. з підстав в них викладених, та додатково заявили про відвід судді

Орловської Н.В. з аналогічних підстав заявлених судді Кутурлановій О.В., вказуючи на те, що у вказаної судді дочка є працівником прокуратури.

Представники ОСОБА_4 , адвокат Канібор С.І., за довіреністю від 18.02.2021 року, ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримали заяви про відвід суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В., Орловської Н.В. з підстав в них зазначених.

Уповноважений представник за довіреністю від 03.09.2020 року Херсонського державного університету, Парасочкіна К.В., представник Херсонської обласної прокуратури, Волкова Н.М., представник третьої особи КМУ - Бугайов В.В. заперечили проти задоволення поданих заяв про відвід суддів, вказавши на те, що вказані заяви подані після спливу встановленого законом строку, та на відсутність мотивованих підстав для відводу.

Заслухавши заяви про відвід суддів, думку учасників процесу, апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід суддів підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як підтверджується матеріалами справи №663/1738/16-ц заява ОСОБА_1 (вх.№4269 від 22.04.2021 р.) про відвід суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В., Орловської Н.В. від розгляду справи подана поза межами строку, встановленого ч.3 ст. 39 ЦПК України, тоді як ухвали про відкриття провадження у справі від 30.10.2020 року та від 09.11.2020 року отримані заявником 21.12.2020 року (а.с.219), перше судове засідання у справі відбулося 21.12.2020.

Як слідує із змісту заяви про відвід суддів, ОСОБА_1 обгрунтовуючи підстави відводу посилається на участь суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В., Орловської Н.В. при ухваленні інших судових рішень, а саме ухвали апеляційного суду від 29.11.2016 року про скасування ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 02.11.2016 постановлену у цій справі (№663/1738/16-ц ), якою було зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №663/2845/14-ц, та судове рішення ухвалене під головуванням судді Базіль Л.В. у справі №663/711/13-ц за позовом Херсонського державного університету до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою та приведення її у попередній стан. При цьому в кожній із зазначених справ заявник є її учасником, а тому він не міг не знати про ухвалені в них судові рішення, а його посилання на значний об`єм матеріалів судової справи та наявність судових рішень не є тією обставиною, яка б свідчила про винятковість випадку, коли заявнику не могло бути відомо про підстави відводу.

Таким чином, ОСОБА_1 та його представник, адвокат Канібор С.І. не навили жодних обставин, які б свідчили про винятковість випадку, коли про підстави відводу заявнику не могло бути відомо у встановлені ч.3 ст. 39 ЦПК України строки. Натомість усі обставини, на які в якості підстав для відводу посилається заявник, могли бути достеменно відомі йому, починаючи з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі, що вказує на порушення дводенного строку.

У відповідності до положень статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, заява ОСОБА_1 від 22.04.2021 про відвід суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В., Орловської Н.В. від розгляду справи №663/1738/16-ц подана поза межами строків встановлених ч.3 ст. 39 ЦПК України для подання заяви про відвід, тому підлягає залишенню без розгляду в силу приписів ст.126 ЦПК України. При цьому слід відмітити, що заявником не додано до заяви про відвід клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, як то визначено у ст.127 ЦПК України.

Заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В., Орловської Н.В., апеляційний суд вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Кутурланової О.В., Орловської Н.В., Базіль Л.В. про те, що у цих суддів, на думку заявника, можливе сформоване суб`єктивне ставлення до розгляду даної справи, пов`язане з тим, що Орловська Н.В. та Кутурланова О.В. 29.11.2016 року ухвалювали судове рішення в цій справі по скасування ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, а під головуванням судді

Базіль Л.В. в 2014 році ухвалювалося судове рішення у справі №663/711/13-ц, в якій позовну заяву Херсонського державного університету до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою та приведення її у попередній стан було задоволено є надуманими та зводяться до незгоди ОСОБА_1 із процесуальними рішеннями суддів, що не може бути підставою для відводу.

Сама по собі та обставина, що чоловік та дочка суддів членів колегії є працівниками прокуратури, до повноважень яких не віднесено представництво у судах цивільної юрисдикції не є обставиною, яка надає підстави для відводу, а також не має в собі певного конфлікту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_2 про відвід суддів, а тому у її задоволені слід відмовити.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Керуючись ст.ст.39,40,126 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В., Орловської Н.В. залишити без розгляду.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Базіль Л.В., Кутурланової О.В., Орловської Н.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: О.В.Кутурланова

Н.В.Орловська