Справа № 747/226/21
Провадження№ 2/747/97/21
У Х В А Л А

29.04.2021 року суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області Тіщенко Л.В. розглянула матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Талалаївського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про зняття арешт у з майна, у якій вона просить зняти арешт на належну їй на праві власності земельну ділянку, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Центральним відділом ДВС Чернігівського МУЮ 09.02.2012 р. в рамках виконавчих проваджень з виконання виконавчих листів 2-1115/11 від 16.08.2011 р., виданих Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредитБанк» 642441, 85 грн та 970, 60 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, крім іншого, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження, які передбачені ЦПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на майно позивача було накладено постановами державного виконавця в межах виконавчих проваджень № 34358561 та № 34358096. Позивач ОСОБА_2 є стороною зазначених виконавчих проваджень - боржником. Також позивач у заяві зазначає, що вона зверталась до Деснянського ВДВС у м. Чернігові з вимогою про скасування постанови про накладення арештів на її майно та припинення всіх записів у реєстрі речових прав на рухоме та нерухоме майно щодо накладених обтяжень, зокрема і на земельну ділянку, яка є предметом даного позову і яка належить позивачу на праві власності. Але 15.03.2021 року Деснянським ВДВС позивачу надано відповідь про неможливість припинення, тому вона і звертається до суду з даним позовом.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». За приписами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно. Таким чином, за змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Положеннями ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26.09.2019 у справі №607/3894/17.

З огляду на наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суддя приходить до висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України). Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України. У позові ОСОБА_2 арешт на належну позивачу земельну ділянку було накладено державним виконавцем в порядку виконання рішення суду в межах виконавчих проваджень № 34358561 та № 34358096, тому позовна заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в тому вигляді, в якому дана позовна заява подана, а питання про зняття арешту з майна земельної ділянки- повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Оскільки позовна заява ОСОБА_2 про зняття арешту з майна підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у відкритті позовного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.186,448 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з майна.

Роз`яснити позивачу право на оскарження дій державного виконавця у порядку ст.ст.447-453 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Талалаївський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.В.Тіщенко