Справа № 953/5312/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Київський районний ; суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лях М.Ю., при секретарі Хомінської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Конюхової В.А., зацікавлені особи: боржник - ОСОБА_1 , стягувач - Головне Управління Держпраці у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспорта,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Конюхової В.А звернулась до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу фізичну особу ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до виконання зобов`язань, покладених на неї, а саме виконання вищезазначеного виконавчого документа, а саме: постанови 5244/657/НД/НП/СП-ФС, виданої 15.04.2019 ГУ Держпраці у Харківській області.

В обґрунтування викладених обставин, посилається на те, що 14.03.2019 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Конюхової В.А. було відкрито виконавче провадження №58618067; копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження(повідомлення 881). 14.03.2021 року державним виконавцем винесена постанова про арешт всього майна боржника. Вважає, що на теперішній час існують розумні підстави припускати, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням Державної служби з питань праці, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного їй майна і доходів. У зв`язку з чим виконавець звернувся з вказаним подання до суду для вжиття відносно боржника заходів примусового виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 з огляду на наступне.

14.03.2019 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Конюхової В.А. було відкрито виконавче провадження №58618067; копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження(повідомлення 881).

14.03.2021 року державним виконавцем винесена постанова про арешт всього майна боржника, зазначені постанови направлялись державним виконавцем боржнику у встановленому законом порядку.

Виконавцем здійснено ряд запитів до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, ДП «НАІС» та МВС України про наявність транспортних засобів, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження з метою виявлення майнового стану боржника та виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та на яке можливо звернути стягнення, та встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, на балансі боржника існують зареєстровані рахунки у ПАТ «Мегабанк Харків», ХОД АТ «РАЙФФАЗЕН БАНК АВАЛЬ» м. Харків, АТ «РАЙФФАЗЕН БАНК АВАЛЬ» м. Київ. 24.05.2019 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника та направлена до виконання до вищезазначених банківських установ.

На виконання направленої державним виконавцем платіжної вимоги на депозитний рахунок Київського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) з АТ «РАЙФФАЗЕН БАНК АВАЛЬ» м. Київ надійшли кошти в розмірі 31 500, 75 грн; грошові кошти в розмірі 28 170, 68 грн перераховані на реквізити стягувача, виконавчий збір 3130, 07 грн, витрати виконавчого провадження 200, 00 грн. Залишок боргу становить 83 519, 32 грн.

25.10.2019, 05.03.2020, 04.11.2020, 14.12.2020 р.р. державним виконавцем з метою виявлення номерів рахунків, відкритих боржником у банківських установах, керуючись ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», винесена постанова про арешт коштів боржника, яка виготовлена з використанням кваліфікованого підпису та передана за допомогою Системи для опрацювання до АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Банк Восток», ПАТ АКБ «Індустріал Банк» та АТ «ПроКредит Банк».

05.03.2020 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника та направлена до АТ «Правекс Банк» на виконання. Згідно довідки АТ «Правекс Банк» рахунки відсутні.

Згідно відповіді ДП «НАІС» МВС України стосовно транспортних засобів зареєстровано автотранспортний засіб, а саме VOLKSWAGEN PASSAT, тип - легковий, 2014 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , колір - коричневий, володільцем є ОСОБА_1 .

Згідно відповідей з Інформаційної довідки з реєстру прав власності, Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборони відчуження, Інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек відомості відсутні.

До теперішнього часу боржником ОСОБА_1 обов`язки щодо виконання рішення Держаної служби з питань праці не виконано.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

За ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)до виконання зобов`язань.

Згідно п.19 ч.3 "Про виконавче провадження", ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобовязань за рішенням.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження`виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням приватного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково. Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», яке вжите у п. 5 ч. 1 орядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України; нормативно-правовий акт № 3857-XII від 21.01.1994">ст. 6 Закону №3857-ХІІ та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-ХІV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Аналізуючи зазначене та враховуючи, що з матеріалів справи не встановлено в чому саме полягає ухилення боржника від виконання постанови ГУ Держпраці у Харківській області, та не доведено можливість виїзду боржника за межі України саме з метою ухилення від виконання рішення суду, а тому в задоволенні подання слід відмовити. Також, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Відсутні такі відомості й у змісті подання, при чому за весь період часу боржником не було отримано жодного документу від приватного виконавця, а інших даних матеріали подання не містять.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 260, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Конюхової В.А., зацікавлені особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач Головне Управління Держпраці у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Роз`яснити приватного виконавцю, що він не позбавлений права в процесі виконавчого провадження на повторне звернення до суду із спірного питання у випадку вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя -