Єдиний унікальний номер 725/1759/21
Номер провадження 2/725/328/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі Кушлак Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ), в інтересах якого діє матір ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ), третя особа: Відділ з питань опіки та піклування Виконавчий комітет Чернівецької міської ради (вул.Головна,55 м.Чернівці) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2021 року позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

Посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_5 .

На даний час за даною адресою зареєстрований тільки його онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З червня 2019 року онук у вказаному житлі не проживає, так як з цього часу разом із батьком ОСОБА_4 виїхав на постійне місце проживання до Республіки Ізраїль, забравши всі свої особисті речі.

Зазначає, що реєстрація місця проживання неповнолітнього ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_6 створює йому ряд перешкод та порушує його право власності. Зокрема створюються певні перешкоди у відчуженні житла, що порушує його право як власника. До того ж, у нього відсутня можливість оформлення субсидії на оплату комунальних послуг.

За таких обставин, просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_5 .

Справа слухалась у відсутність сторін, які у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

22 квітня 2021 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Розгляд справи відбувався у відсутність неповнолітнього ОСОБА_2 , який для розгляду справи не з`явився. Втім 22 квітня 2021 року через канцелярію суду законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 , його мати ОСОБА_3 , надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просила слухати справу у її відсутність.

Також на електронну адресу суду від представника служби у справах дітей Чернівецької міської ради Никитенко І.Л. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Під час ухвалення рішення просила врахувати інтереси дитини.

Враховуючи те, що у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нерухоме майно - квартира АДРЕСА_5 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.12.2013р., Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12-14).

Відповідно до положень ст.ст.317,319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України.

Зокрема, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно довідки ОСББ «Мій дім» про склад сім`ї №10 від 17 березня 2021 року, в квартирі АДРЕСА_5 з 12.02.2014 зареєстрований онук позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Втім, як вбачається із акту обстеження житлових умов ОСББ «Мій дім» від 13 березня 2021 року, неповнолітній ОСОБА_2 з червня 2019р. у вказаному житлі не проживає. Вказане також підтвердили сусіди: ОСОБА_5 (мешканець кв. АДРЕСА_7 ), ОСОБА_6 (мешканець кв. АДРЕСА_8 ) (а.с.16).

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, зокрема нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_3 , адресованих компетентним органам Держави Ізраїль, неповнолітній ОСОБА_2 у 2019р. переїхав на постійне місце проживання до Ізраїля, де проживає разом із батьком ОСОБА_4 (а.с.17-20).

Статтею 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як було встановлено судом, жодної домовленості між позивачем та відповідачем щодо користування спірним житлом укладено не було.

Більше того, судом встановлено, що реєстрація відповідача у будинковолодінні позивача порушує його право як власника житла, оскільки, він не може скористатися своїм правом відчужити вказане майно чи оформити субсидію.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши письмові докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання неповнолітнього ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

При цьому, на думку суду, рішення суду про задоволення позову не порушує права неповнолітнього ОСОБА_2 , оскільки як було встановлено квартира АДРЕСА_1 не є його єдиним та основним житлом для проживання. У 2019р. відповідач виїхав на постійне місце проживання до Республіки Ізраїль.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич