Провадження №4-с/369/29/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

секретаря Миголь А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправними дій державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Тертичної Віти Володимирівни та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на виконавче провадження, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Альфа Банк»,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати протиправними дії державного виконавця Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ЦМУМЮ (м.Київ) Тертичної Віти Володимирівни та скасувати постанову у ВП № 62716383 про відкриття виконавчого провадження для стягнення виконавчого збору та постанову у ВП № 60497310 від 19.03.2020 про стягнення витрат на виконавче провадження.

Свої вимоги мотивувала тим, що 05.08.2020 державний виконавець Києво- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тертична В.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62716383 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 3406,34 грн за постановою у ВП № 60497310 від 06.11.2019 про відкриття виконавчого провадження та 269,00 грн витрат на виконавче провадження за постановою № 60497310 від 19.03.2020. Вважає, що такі постанови є незаконними, так як виконавче провадження було закінчене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з виконанням рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Заява про закінчення виконавчого провадження з вказаних підстав була подана стягувачем публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк», а постанова про стягнення витрат на виконавче провадження є незаконною, так як державний виконавець не здійснила ніяких витрат, а всі повідомлення скаржниця возила самостійно стягувачу.

10.02.2021 за клопотанням скаржниці судом витребувано матеріали виконавчого провадження № 62716383 від 05.08.2020 року та № 60497310 від 19.03.2020 року.

02.04.2021 до суду надійшли копії витребуваних виконавчих проваджень.

Скаржниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу без її участі.

Державний виконавець Тертична В.В. у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив, заперечення суду не надала.

Представник стягувача ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив, заперечення суду не надав.

Відповідно до частини п`ятої ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні в Києво-Святошинському РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження № 60497310 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/11920/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 34063,34.

06.11.2019 постановою державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Тертичної В.В. року відкрито виконавче провадження № 60497310 з примусового виконання виконавчого листа та винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору 3406,34 грн.

09.01.2020 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

09.01.2020 постановою державного виконавця накладено арешт на кошти боржника.

24.01.2020 ОСОБА_1 звернулась до начальника Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою, що нею виконано рішення суду, на підставі якого відкрите виконавче провадження, ще до відкриття виконавчого провадження, і надано копії відповідних платіжних документів.

06.02.2020 АТ «Альфа-Банк» звернувся до державного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження № 60497310, скасування заходів примусового виконання рішення суду та повернення виконавчого документа.

07.02.2020 постановою державного виконавця знято арешт з коштів боржника.

18.03.2019 АТ «Альфа-Банк» подав заяву державному виконавцеві про закінчення виконавчого провадження № 60497310 на підставі п.9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

19.03.2020 постановою державного виконавця стягнено з боржника витрати виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн.

19.03.2020 виконавче провадження № 60497310 закінчене.

05.08.2020 державним виконавцем відкрите виконавче провадження № 62716383 про стягнення виконавчого збору 3406,43 грн на підставі постанови від 16.11.2019 у ВП № 60497310.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що у випадку виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження і закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 29 Закону, виконавчий збір не стягується.

Постанова про закінчення виконавчого провадження від 19.03.2020 свідчить, що виконавче провадження № 60497310 закінчене саме на підставі пункту 9 частини першої статті 29 Закону. Вказаній постанові передувала заява стягувача про закінчення виконавчого провадження саме з вказаних підстав.

Отже виконавчий збір не може стягуватись, тому дії державного виконавця є протиправними, а постанова від 05.08.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62716383 для стягнення виконавчого збору за постановою від 06.11.2019 у ВП 60497310 є незаконною.

Щодо постанови № 60497310 від 19.03.2020 про стягнення 269,00 грн витрат на виконавче провадження, то з огляду на те, що надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження № 60497310 не містять жодних доказів (чеків, квитанцій тощо), які б підтверджували, що державним виконавцем здійснено витрати у виконавчому провадженні, така постанова є незаконною.

Згідно з п.1 частини другої ст.18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та її задоволення.

У судове засіданні виконавець не з`явився, будь-яких пояснень щодо скарги не надала, не повідомила суд про причини неможливості подання суду таких доказів. Належних та допустимих доказів на спростування доказів скаржника виконавцем у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 447-453ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправними дій державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни та скасування постанови у ВП № 62716383 про відкриття виконавчого стягнення про виконавчого збору у розмірі 3406,34 грн і постанови у ВП № 60497310 від 19.03.2020 про стягнення 269,00 грн витрат на виконавче провадження, заінтересована особа публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» - задовольнити.

Визнати протиправними дії та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни про відкриття виконавчого ВП № 62716383 про стягнення виконавчого збору у розмірі 3406,34 грн.

Визнати протиправними дії та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни у ВП № 60497310 від 19.03.2020 про стягнення 269,00 грн. витрат на виконавче провадження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Я. Волчко