Справа № 428/336/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря - Корнєвої Ю.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на наступне.

З 19.04.1991 позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . 14.05.1998 шлюб між ними було розірвано, але вони продовжували проживати однією сім`єю за спільною адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Вказана квартира на праві спільної часткової власності, по 1/2 частці належала позивачу та ОСОБА_2 . Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із неможливістю встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю та ведення сумісного господарства між позивачем та ОСОБА_2 . Вона звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, але ухвалою суду від 18.09.2020 було відмовлено у відкритті провадження.

Враховуючи викладене, позивач звернулася з цим позовом до суду та просять визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

1.2. Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві представник відповідача вказала, що ОСОБА_1 не надала доказів того, що вона разом з ОСОБА_2 вела спільне господарство та мешкала разом за адресою: АДРЕСА_1 , тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Не має доказів, що ОСОБА_1 робила поховання ОСОБА_2 за власні кошти. Шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний 14.04.1998, а свідоцтво про право власності на житло за № НОМЕР_1 стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , видане Управлінням житлово-комунального господарства міськради 26 травня 2011 року, про те, що квартира на праві сумісної власності по 1/2 частці належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що викликає сумніви того, що вони на той час проживали разом після розірвання шлюбу.

1.3. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.03.2021 залучено до участі у справі Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області в якості правонаступника Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецька Луганської області.

1.4. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які викладені у позові. Позивач додатково пояснила, що з 19.05.1991 по 1998 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . В 1998 році вони розірвали шлюб, але через один місяць після розірвання шлюбу вони примирилися і продовжили жити разом однією сім`єю. Шлюб вони вирішили знову не реєструвати. Вони жили в одній квартирі, спали в одній кімнаті, обоє були прописані за адресою: АДРЕСА_1 . Вона поховала ОСОБА_3 , на похованні були присутні вона, її сестра, її мати та племінник.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.04.2021 заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. В судове засідання 29.04.2021 представник відповідача не з`явилася, причин неявки суду не повідомила.

1.5. Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вона протягом останніх 50-ти років проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Позивач є її сусідкою, вони проживають на одному поверсі. З 1991 року позивач разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 проживала в квартирі АДРЕСА_4 . З ними деякий час жили батьки ОСОБА_3 та його брат, але всі вони давно померли. Іноді вона, ОСОБА_4 , заходила в гості до позивача та її чоловіка. Позивач та ОСОБА_5 жили разом до часу смерті ОСОБА_3 , шлюб вони розірвали лише «на бумазі». Вони спали на одному ліжку.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він приблизно з 1991 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_1 є його сусідкою, яка приблизно з 1991 року проживала в квартирі АДРЕСА_4 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , що помер у 2019 році. Він, ОСОБА_6 , періодично бачив, як позивач разом із чоловіком заходили у під`їзд, несли в квартиру різні речі тощо. Він був у них в гостях в квартирі десь 10-12 разів за весь період їх проживання. Після офіційного розірвання шлюбу їх поведінка не змінилася, вони продовжували жити разом, шуму від них чутно не було, ОСОБА_8 був дуже спокійним. З ними деякий час жили батьки ОСОБА_3 та його брат, але всі вони давно померли.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 19 серпня 1996 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 28 жовтня 1984 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , орган видачі 4439, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в місті Сєвєродонецьку Луганської області, Україна.

З копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 26 травня 2011 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради згідно з розпорядженням (наказом) № 226 від 26 травня 2011 року та копії Витягу про державну реєстрацію прав № 30373581, наданого 21 червня 2011 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частці квартира АДРЕСА_5 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 12 грудня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 1030.

2.2. 13 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Федорової О.Є. із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 85/02-31, винесеної 13 серпня 2020 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Федоровою О.Є., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що неможливо встановити факт сумісного проживання однією сім`єю та ведення сумісного господарства між спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем ОСОБА_1 .

З копії довідки № 4698 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 11.12.2019, виданою 02 березня 2021 року Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області вбачається, що в квартирі, яка знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 , з 17 січня 1981 року зареєстрованийОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з 28 лютого 1994 року зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з копією довідки № 2657, виданої 02 березня 2021 року Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 17 січня 1981 року, та знятий з реєстраційного обліку 16 грудня 2019 року у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент смерті разом з ним була зареєстрована одна особа.

Відповідно до копії листа приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Федорової О.Є. № 46/01-16 від 16 березня 2021 року, приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Федоровою О.Є. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заводилась.

3. Релевантні джерела права

3.1. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

3.2. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК).

Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою (ч.2 ст. 1220 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом частини першої статті 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

3.3. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

3.4. В пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка(чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд зазначає, що факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується показаннями свідків, які є послідовними і не викликають у суду сумнівів в своїй достовірності.

Додатково цей факт підтверджується тим, що місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано за однією адресою, а в 2011 році вони одночасно оформили право власності на 1/2 частку кожний щодо спірної квартири.

Тобто, після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла спадщину на підставі ст.. 1264 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відомостей про інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 до суду надано не було.

На підставі сукупності вищевказаних доказів судом встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_3 він мав право власності на 1/2 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , і це право в порядку спадкування за законом перейшло до ОСОБА_1 .

4.2. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені позивачем у позові в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим позовна заява ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню.

5. Розподіл судових витрат

5.1 Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанціями № від 15.09.2020 та від 13.01.2021 про сплату судового збору на загальну суму 1050,50 грн. Разом з тим, суд враховує, що цей спір виник не з вини відповідача, а внаслідок відсутності у позивача відповідних документів, які б підтверджували її право на набуття у спадщину певного майна. Отже, справедливим та розумним буде не стягувати судові витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.Б. Баронін