Справа № 626/961/21
Провадження № 6/626/38/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.,

за участю секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Боровікової О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

12.04.2021 року до суду надійшло вищевказане подання, в обґрунтування якого зазначено, що на виконанні Красноградського РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 64159366 з виконання постанови №626/2306/20 виданою 03.11.2020 року Красноградським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави суми штрафу у розмірі 20400 грн. Рішення на сьогоднішній день не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження". 18.01.2021 р., надіслані запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби, Міністерства внутрішніх справ для встановлення зареєстрованих відкритих рахунків боржника та виявлення рухомого майна боржника. Згідно даних вказаних служб ОСОБА_1 доходів не має, пенсію не отримує та зареєстрованого транспортного засобу не має. 30.01.2021 р. відповідно до статті 56 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт коштів боржника та надіслано на виконання до банківських установ. Оскільки боржник ухиляється від виконання рішення суду, добровільно його не виконав, тому державний виконавець просить суд вжити до боржника даний захід, а саме тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до виконання вказаного рішення суду.

У судове засідання державний виконавець не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Розглянувши подання та додані до нього матеріали, суд доходить до наступних висновків.

Вивчивши матеріали справи, на підставі наданих доказів, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно зі статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України №3857-XII від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" передбачено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що на виконанні у Красноградського РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 64159366 з виконання постанови №626/2306/20 виданою 03.11.2020 року Красноградським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави суми штрафу у розмірі 20400 грн. Рішення на сьогоднішній день не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження". 18.01.2021 р., надіслані запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби, Міністерства внутрішніх справ для встановлення зареєстрованих відкритих рахунків боржника та виявлення рухомого майна боржника. Згідно даних вказаних служб ОСОБА_1 доходів не має, пенсію не отримує та зареєстрованого транспортного засобу не має. 30.01.2021 р. відповідно до статті 56 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт коштів боржника та надіслано на виконання до банківських установ.

Держаним виконавцем 10.02.2021 було здійснені виїзди за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 та встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливе звернути стягнення, за адресою вказаною у виконавчому документі не проживає.

06.04.2020 державним виконавцем здійснено виклик боржника до Красноградського РВ ДВС для надання пояснень з приводу невиконання виконавчого документа та інших відомостей, які стосуються з приводу виконання виконавчого документа.

Зазначений виклик від 06.04.2020 направлено на адресу боржника ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів за відповідною формою від 07.04.2021 року.

Отже судовим розглядом встановлено, що матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішення, що підлягає примусовому виконання, а саме, він не надав виконавцю декларацію про доходи та майно, не з`явився на виклик до державного виконавця, не здійснив жодної дії, направленої на виконання виконавчого документу.

У зв`язку з тим, що боржником судове рішення в добровільному порядку не виконується, заходи примусового виконання результатів на даний час не дали та на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до повного погашення заборгованості за рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Таким чином, суд вважає, що подання слід задовольнити.

Крім того необхідно роз`яснити боржнику, що відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Боровікової Олени Олегівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань покладених на нього постановою Красноградського районного суду Харківської області № 626/2306/20 від 03.11.2020 року про стягнення на користь держави штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Виконання постанови покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію постанови суду для виконання направити до Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Роз`яснити боржнику, що відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя