Справа № 274/287/21 Провадження № 2/0274/416/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
22.04.21 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2
доГришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є ОСОБА_3 ,
провизнання права власності,
У січні 2021 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом, у якому просять визнати за кожним з них право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,15 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вони є спадкоємцями, які прийняли спадщину, попереднього власника 1/2 частки земельної ділянки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності за ОСОБА_4 на 1/2 частку земельної ділянки вони не можуть отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину та оформити право власності.
Гришковецька сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала.
Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , його дружиною є ОСОБА_1 , а сином ОСОБА_2 , про що зазначено у постановах від 18.08.2020 р. № 156/02-31 та № 157/02-31, а також довідці від 22.04.2021 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А. (а. с. 7, 8, 21).
Тобто, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258, 1261 та 1267 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_4 першої черги за законом у рівних (по 1/2) частках.
З довідки від 22.04.2021 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А. випливає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями за законом ОСОБА_4 та прийняли спадщину (а. с. 21).
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Таким чином до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перейшли права та обов`язки(спадщина) ОСОБА_4 , у тому числі права власності останнього.
Між тим, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постановами від 18.08.2020 р. № 156/02-31 та № 157/02-31 приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,15 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 у зв`язку відсутністю реєстрації за останнім права власності на 1/2 частку земельної ділянки (а. с. 7, 8).
З листа від 04.09.2020 р. Відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області випливає, що станом на 31.12.2012 р. на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , 06.11.1997 р. було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ № 001407 на ім`я ОСОБА_5 , площа земельної ділянки 0,15 га (а. с. 9).
Між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 28.09.2004 р. було укладено договір купівлі-продажу частин житлового будинку та земельної ділянки, за яким, зокрема, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 купив 1/2 частину присадибної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 згідно Державного акту на право приватної власності на змелю серії ЖТ № 001407, виданого 06.11.1997 р. Гришковецькою селищною радою Бердичівського району Житомирської області (а. с. 10).
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 28.09.2004 р. купив 1/2 частку земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проте права власності на неї не зареєстрував та правовстановлюючого документа не отримав.
У зв`язку цим, як вказувалось вище, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи єдиними спадкоємцями ОСОБА_4 , які прийняли спадщину (до яких у рівних частках перейшли права та обов`язки ОСОБА_4 щодо 1/2 частки цієї земельної ділянки), не можуть отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на частку земельної ділянки.
Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину, набули у рівних (по 1/2) частках право власності на майно 1/2 частку земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову.
Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання Гришковецькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
Керуючись статтями 200, 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,15 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,15 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут