Справа № 694/50/21
провадження № 2/694/138/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

21.04.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , моб.тел. НОМЕР_2 , інші засоби зв"язку відсутні) до Звенигородської міської ради Черкаської області (, місцезнаходження за адресою: м. Звенигородка, просп. Шевченка, 63, Черкаська область, 20202, тел. (04740) 2-20-60, інші засоби зв"язку відсутні) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1.87 га., кадастровий номер :02:002:0086, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, щоІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області у віці 78років помер ОСОБА_2 , який фактично являється дідусем позивача. На підставі розпорядження Звенигородської райдержадміністрації від 02.08.2004 року № 189/2004-рп ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 1,87 га., однак у державному акті була допущена помилка в імені власника, а саме зазначено ОСОБА_3 замість правильного ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_2 спадкоємців окрім позивача не має. Враховуючи, що ОСОБА_2 фактично був дідусем позивача та вони проживали разом до дня його смерті більше п`яти років тому позивач є спадкоємцем останньої.З метою оформлення спадкового майна ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв`язку з тим, що нотаріусу не надано документів, які б підтверджували родинні стосунки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021 року справу передано для розгляду судді Сакун Д.І.

Ухвалою від 12.01.2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області належним чином засвідчену копію спадкової справи.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 22.03.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Також замінено відповідача у справі Багачівську сільську раду Звенигородського району Черкаської області на Звенигородську міську раду Черкаської області.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Від відповідача Звенигородської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача, при винесенні рішення поклалися на розсуд суду.

У судове засідання 29.12.2020 року сторони не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області у віці 78 років помер ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 26 червня 1998 року зроблено за №91, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області 26 червня 1998 року.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 14.03.1971 року (а.с.12)

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.13-14)

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8 (а.с.15-16) від якого у сторін народилася дочка ОСОБА_9 (а.с.17).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с.18).

Тобто померлий ОСОБА_2 був фактично дідусем позивачки з яким її рідна бабуся перебувала в шлюбі.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження Звенигородської райдержадміністрації від 02.08.2004 року №189/2004-рп. ОСОБА_2 належить земельна ділянка, площею 1,87га, яка розташована в межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (а.с.21)

Згідно довідки виконавчого комітету Білозірської сільської ради ОСОБА_2 проживав за адресою АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини в господарстві разом з ним була зареєстрована та проживала онука ОСОБА_1 . (а.с.24)

Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 18.12.2020р.виданою приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано документів, які б підтверджували родинні стосунки ОСОБА_2 . та ОСОБА_1 .. Крім того, не надано нотаріусу рішення суду, яким встановлено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.27).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Між сторонами виникли відносини, які регулюються ЦК України.

Положеннями ст.1261-1264 ЦК України визначені черги спадкоємців за законом: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.Четверта черга спадкоємців за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом статті 1258ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1264ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст.1259Цивільного Кодексу України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У відповідності до нормативних положень ЦК України - статей 1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, якими є позивач та відповідач.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, в українсько-російському та російсько-українському словнику імен «Власні імена людей», авторами якого є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2, - тона (ОСОБА_3 , ОСОБА_2) , рідше ОСОБА_3 (ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_3 (а.с.22).

Таким чином, саме ОСОБА_2 , відповідно до державного акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №171104 від 28 вересня 2004 року, власником земельної ділянки площею 1,87 га, кадастровий номер :02:002:0086, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб,і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права власності на вище вказане майно не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, судовий збір з не стягується.

На підставі викладеного та ст. ст. 1216, 1218, 1221 ЦК України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,керуючись ст. 81, 141, 200, 247, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , моб.тел. НОМЕР_2 , інші засоби зв"язку відсутні) до Звенигородської міської ради Черкаської області (, місцезнаходження за адресою: м. Звенигородка, просп. Шевченка, 63, Черкаська область, 20202, тел. (04740) 2-20-60, інші засоби зв"язку відсутні) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0086 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1.87 га, яка розташована в межах Богачівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №171104 від 28.09.2004 року належить ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 21.04.2021 року.

Суддя Д.І. Сакун