Провадження № 2/344/1399/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,

за участю секретаря Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Теплий дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Теплий дім» звернулося в суд із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 11 134 грн. 70 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором, у відповідача перед позивачем, як виконавцем цих послуг, утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 11134 грн. 70 коп. за період з січня 2014 року по вересень 2020 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Водночас, у строк встановлений судом ухвалою відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг з управління багатоквартирним будинком.

Як зазначено представником позивача у позовній заяві, відповідно до норм чинного законодавства України та рішень органів місцевого самоврядування КП «Теплий дім» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зобов`язане їх надавати, а споживач, яким є сторона відповідача в свою чергу, зобов`язаний їх оплатити у разі, якщо він фактично користується ними.

В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону.

Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Як підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 зареєстрований та проживає згідно довідки № 02-02/04014 від 29.10.2020 року та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України за адресою: АДРЕСА_1 та користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за цією ж адресою.

Отже, відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач є споживачем послуг, оскільки їх отримує.

Згідно Рішення Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02 червня 2011 року № 212-Х КП «ЄРЦ» з 01 листопада 2011 року для житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська визначено виконавцем послуг: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд (а.с. 9).

Відповідно до вказаного рішення Івано-Франківської міської ради від 02.06.2011 року № 212-Х та акту прийому-передачі від 01 квітня 2012 року будинок АДРЕСА_2 передано на баланс КП «Єдиний розрахунковий центр».

З 25.12.2015 року змінена назва підприємства згідно рішення Івано-Франківської міської ради № 66-2 на КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», з 27.12.2019 року змінена назва підприємства згідно рішення Івано-франківської міської ради № 413-35 на КП «Теплий дім» (а.с. 36).

Будинок, який знаходиться за адресою: вул. В.Івасюка, 42, м. Івано-Франківськ та в якому надаються послуги відповідачу, віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

На підставі вищевикладеного КП «Теплий дім» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо будинку, в якому отримує послуги відповідач.

Факт надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо будинку, в якому проживає відповідач, підтверджується наданими представником позивача договорами та угодами з підрядними організаціями щодо надання окремих видів послуг, актами приймання-передачі послуг, актами перевірки надання послуг.

Доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг стосовно будинку за адресою АДРЕСА_1 , відповідачем суду не надано.

В той же час, як встановлено судом, отримуючи від КП «Теплий дім» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідач не оплачує вчасно вартість даних послуг, у зв`язку з чим, як вбачається з довідки про розрахунок за надані послуги у відповідача утворилась заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 , яка становить 11 134 грн. 70 коп.

Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за надані послуги суду не надано, а судом таких доказів не встановлено.

Враховуючи вищезазначене КП «Теплий дім» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 11 134 грн. 70 коп.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до вказаного закону, термін «житлово-комунальні послуги» визначається як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

При цьому, відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відтак, системний аналіз положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з конкретним споживачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини 1 статті 901,частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

За вимогою частини 3 статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Внаслідок неналежного виконання споживачем відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 8369 грн. 47 коп., що не спростовано матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, стягненню з відповідача підлягає сплачена КП «Теплий дім» сума судового збору в розмірі 210,20 грн. згідно платіжного доручення № 8498 (а.с. 87) та 1909,90 грн. згідно платіжного доручення № 8802 (а.с. 88).

На підставі ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 1, 21, 22, 23, 24, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Теплий дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Теплий дім» (, юридична адреса: вул. Незалежності, 161, м. Івано-Франківськ) заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 11 134 грн. 70 коп. (одинадцять тисяч сто тридцять чотири гривні 70 копійок) та витрати по оплаті судового збору. у розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2021 року.