Справа № 495/1938/17
№ провадження 2/495/187/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

26 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

Справа № 495/1938/17,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2017 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, уточнивши свої позовні вимоги 21.03.2017 року остаточно просить суд: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: будинок АДРЕСА_1 з травня 2009 року до моменту відкриття спадщини, тобто до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яка складається з 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 ; 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 ;визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ;визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Так, вимоги позивача мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець - гр. ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді: 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 ;

-15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що був співмешканцем ОСОБА_3 , починаючи з травня 2009 року й до моменту смерті останньої, так і на час відкриття спадщини він постійно проживав з померлою за адресою: АДРЕСА_1 .

За ствердженнями позивача, інших спадкоємців за законом інших черг, крім заявника немає, заповіту померла не залишила.

Вказуючи на факті фактичного прийняття спадщини, позивач зазначив, що заяву нотаріусу у шестимісячний строк він не подавав, про відмову від спадщини не заявляв.

Проте, після звернення до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про прийняття спадщини за законом, нотаріус визнав непідтвердженим факт постійного проживання зі спадкодавцем та відмовив у видачі свідоцтва, зауважуючи про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Наразі він позбавлений можливості оформити спадкове майно без встановлення в судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем.

На підставі вищевказаних обставин він і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду, /суддя Боярський О.О./ ухваленим у відповідній справі 06.06.2017 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: будинок АДРЕСА_1 з травня 2009 року до моменту відкриття спадщини, тобто до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складається з 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 та 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з: кам.бутов. житлового будинку літ. «А», жилою площею 126, 7 кв.м; кам.бутов. житлового будинку літ. «Б», жилою площею 87, 3 кв.м.; саман. житлового будинку літ. «В» житловою площею 95,3 кв.м.; ячеісто-бетон. літньої кухні літ. «Ж»; дерев.сарая літ. «Р»; дерев.сарая літ. «Т»; споруди 1-9. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 15/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з кам. бутов. житлового будинку, жилою площею 52,4 кв.м. літ. "А"; кам. бутов. житлового будинку літ. "Б", жилою площею 58,5 кв.м.; глинобитного житлового будинку літ. "В", жилою площею 29,7 кв.м.; кам. бутов. сарая літ. "Г"; череп. сарая літ. "Д"; дерев. сарая літ. "Є"; дерев. вбиральні літ. "І"; дерев./цегл. літньої кухні літ. "К"; споруди №3-6.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення від 06.06.2017 року у справі №495/1938/17, внаслідок чого ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2020 року /суддя Прийомова О.Ю./ заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно - задоволено. Заочне рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2017 року по цивільній справі №495/1938/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, скасовано і призначено справу до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження.

16 листопада 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду справи по сутті.

Позивач в судові засіданні неодноразово надавав заяви про відкладання розгляду справи з різних підстав, 26 квітня 2021 року об 15.00 годині не з`явився, був повідомлений належним чином, повідомлення повернулося з відміткою "сплив терміну зберігання", заяв про відкладання розгляду справи або за його відсутність від позивача до суду не надходило.

Відповідач - державний нотаріус в судове засідання не з`явився, надавши заяву,згідно якої у зв`язку з великою завантаженістю в роботі просить розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, за наявними матеріалами справи, проти позову заперечує у повному обсязі, в матеріалах справи наявний його письмовий відзив від 11.04.2018 року, згідно якого вказував, що він є єдиним спадкоємцем на усе майно померлої ОСОБА_3 , оскільки його мати - рідна сестра спадкодавці відмовилась від прийняття спадщини на користь її сина племінника ОСОБА_2 .

Ствердження про спільне проживання своєї тітки разом з позивачем вважає таким, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказує, що саме він мешкає за адресою місця проживання ОСОБА_3 , сплачував відповідні комунальні платежі, провів поховання своєї тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо.

Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оскільки учасники справи повідомлялися належним чином, позивач причину неявки суду не повідомив, вказану справу можливо вирішити за відсутності учасників справи, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть №301. / т.1 а.с.73/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді: 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 , які належали останній на праві приватної (спільної часткової) власності на підставі договору дарування, ВАМ №086379, 07.07.2003 року, приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, реєстр №3814, реєстраційний номер майна 619813; 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 , які належали померлій на праві приватної (спільної часткової) власності на підставі договору купівлі-продажу, ВАМ №463734, 11.07.2003 року, приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, реєстр №3925, реєстраційний номер 425597. /т.1 л.с.11-16,18-19/.

За ствердженням позивача він проживав спільно з спадкодавцем ОСОБА_3 , починаючи з травня 209 року до дня її смерті, вказане також підтверджується письмовими заявами свідків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т. 1 а.с.74-76); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1 а.с.77-78); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 1 а.с. 79-80), які зокрема зазначали про спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з травня 209 року до 28.02.2015 року, тобто до дня смерті ОСОБА_3 , пов`язаність їх спільним побутом та проживання однією сімєю.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_3 позивачем організовано поховання останньої, що підтверджується довідкою від 28.02.2015 року про замовлення ритуальних послуг.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, зокрема пов`язаності з ОСОБА_3 спільним побутом, позивачем приєднані копії товарних чеків про придбання товарів для ремонту та замовлення послуг. /т.1 а.с. 20-30/.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в порядку позовного провадження при наявності спору про право цивільне.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем для позивача має правове значення, оскільки він бажає спадкувати майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області було витребувано у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітової Т.С. інформацію про осіб, які звертались з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 11/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 /т.1 л.с.98-143/, з якої можливо дослідити, що відкрита вона була за заявою ОСОБА_2 від 11.03.2015 року.

Мати позивача рідна сестра померлої ОСОБА_3 у встановленому законом порядку відмовилась від прийняття спадщини на користь племінника спадкодавця ОСОБА_2 .

Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 залишила заповідальне розпорядження на грошовий вклад на ім`я ОСОБА_7 , який згідно свідоцтвом про право на спадщину за заповітом прийняв спадщину належним чином, а саме на суму вкладу у розмірі 10 000 грн, що знаходились на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у відділенні № 1 м. Білгород-Дністровський Южного ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно листа № 110/02-14, виданого приватним нотаріусом Тітовою Т.С. від 21.03.2018 року, 11.03.2015 року нею була заведена спадкова справа № 11/2015 до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини звернулися: ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за законом; ОСОБА_8 із заявою про відмову від спадщини після смерті сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини за заповідальним розпорядженням на грошові внески після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.01.2016 року по реєстру за № 52 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внески на ім`я ОСОБА_7 .

Таким чином, на теперішній час єдиним спадкоємцем на усе майно померлої ОСОБА_3 є племінник ОСОБА_2 .

До складу спадщини входить: 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 ; 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 . /т.1 л.с.182/.

Проте, в ході розгляду справи стало відомо, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.09.2017 року у справі № 495/5377/17, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом задоволено. Усунено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від права на спадкування за законом спадкового майна, яке відкрилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яке складається з: 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 ; 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 . /т.2 а.с.97-101/.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.08.2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 про відкликання його апеляційної скарги на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.09.2017 року у справі № 495/5377/17 повернуто апелянту.

У касаційну інстанцію рішення не оскаржувалось.

За таких обставин, не можливо вказувати про наявність інших спадкоємців, зокрема ОСОБА_2 до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді - 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 ; 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З урахуванням усього вищевикладеного, задля можливості спадкування позивачем спадщини у вигляді 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 ; 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишається питання дійсності спільного проживання ОСОБА_3 однією сім`єю з ОСОБА_1 , починаючи з травня 2009 року / як про те вказує позивач/ до моменту відкриття спадщини.

Натомість, суд ставиться критично до приєднаних позивачем в обґрунтування позовних вимог доказів, зокрема з товарних чеків та накладних не вбачається, що будинок, у якому проживала спадкодавця потребував ремонтних робіт, а товари придбавались саме для спільних цілей як сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з витребуваної судом спадкової справи, згідно довідки № 355 від 14.04.2015 року КП «ЖЕО №1», ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 05.11.2003 року постійно по день смерті. /т.1 а.с.101/.

Відповідно довідки № НОМЕР_3 «ЖЕО №1», в житловому будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 зареєстрованих осіб не було. /т.1 а.с.102/.

Крім того, згідно довідки № 121, складеної КУ «Білгород-Дністровський міський територіальний центр соціального обслуговування /надання соціальних послуг/» від 27.03.2018 року, ОСОБА_3 знаходилась на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги територіального центру з 12.04.2011 року та знята з обліку у зв`язку із смертю 12.03.2015 року/ т.1 а.с.181/.

Вказане свідчить про те, що за життя ОСОБА_3 потребувала соціальної допомоги, у зв`язку із чим перебувала на обслуговуванні територіального центру соціального обслуговування.

Ствердження ОСОБА_1 про здійснення поховання померлої за його власні кошти, спростовується видачею ОСОБА_2 свідоцтва про поховання № 781 від 03.03.2015 року, що підтверджує здійснення поховання відповідною особою. /т.1 л.с.184/.

Стосовно пояснень свідків про фактичне спільне проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, то варто зауважити, що доказовість не може ґрунтуватися лише на єдиних свідченнях свідків, тим більше їх доводи не відповідають матеріалам справи про одноособове місце реєстрації проживання ОСОБА_3 .

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків / Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини/.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. /ч.6 ст. 81 ЦПК України/

За таких обставин, на основі повно та всебічно досліджених доказів, оцінивши належність, достатність та допустимість кожного доказу окремо, а також у їх логічному взаємозв`язку, з урахуванням норм чинного законодавства та правозастосування до фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про неможливість встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відсутності підтвердження даного факту у встановленому законом порядку, належним чином.

Вимоги позивача стосовно прийняття ним спадщину та визнання за ним права власності в порядку спадкування на визначене майно, належне ОСОБА_3 є похідними вимогами, які можуть бути задоволенні лише в разі достатності доказів постійного проживання позивача разом з ОСОБА_3 не менше 5 років до моменту відкриття спадщини, що не знайшло свого підтвердження матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1262, 1264, 1268, 1269ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , уродженець с. Лебедівка, Сахновщанського району Харківської області, адреса для листування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Олімпійська,12.

Відповідач: Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області,адреса: Одеська область, вул. Михайлівська,56 м. Білгород-Дністровський.

Відповідач: ОСОБА_9 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 26 квітня 2021 року.

Суддя: