Справа № 643/7525/16-ц
Провадження № 6/643/169/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 643/7525/16-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 8495,12 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищезазначена заява, в обґрунтування якої заявник посилається на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2017 у справі № 643/7525/16-ц на його користь з відповідачів стягнуто 8495 грн. 12 коп., та на підставі вказаного рішення судом видані виконавчі листи. Оскільки боржники постійно запевняли його, що добровільно погасять суму боргу, він пропустив строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, боржники ухиляються від добровільного виконання своїх зобов`язань.

Представник ОСОБА_2 адвокат Лугова Г.А. подала до суду заперечення на заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, зазначивши, що заявник мав достатньо часу для пред`явлення виконавчих листів до виконання і жодної поважної причини щодо пропуску строків такого пред`явлення у своїй заяві не зазначив, сподівання та ніби то запевнення про добровільну сплату коштів не є поважною причиною. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 декілька років не мешкають у квартирі АДРЕСА_1 , з заявником не спілкуються, та інформація заявника про те, що відповідачі запевняли його у добровільному погашенні заборгованості, є неправдивою. Просить відмовити заявнику у задоволенні його заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та розглядати справу без участі сторони ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги, викладені у заяві підтримав, та як свідок показав, що дійсно, рішення суду від 30.03.2017 отримав 26.04.2017, проте виконавчі листи не отримував, оскільки міркував вирішити спір мирним шляхом, та, відповідачі, у свою чергу, просили його зачекати та не звертати рішення на примусове виконання. Зазначив, що не погоджується з доводами представника відповідача, викладеними у запереченнях на заяву, оскільки нікого з квартири він не виганяв, відповідач ОСОБА_2 знялася з реєстраційного обліку добровільно, а відповідач ОСОБА_3 проживав у квартирі стільки, скільки бажав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином завчасно, їх неявка не є перешкодою розгляду справи.

Суд, заслухавши заявника, його покази, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2017 у цивільній справі № 643/7525/16-ц, яке набрало законної сили 10.05.2017, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 600 грн. 14 коп. бор за судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 18.10.2010 (справа № 2-н-1167/10), суму у розмірі 619 грн. 30 коп. борг за судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2014 (справа № 643/21350/13), суму боргу у розмірі 3754,64 грн. за судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 26.05.2014 (справа № 643/7341/14-ц), суму боргу 3521,04 грн. за судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2015 (справа № 643/2027/15-ц), а всього стягнуто 8495 гривень 12 копійок.Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн., а саме: по 275,60 грн. з кожного(а.с.85-88).

З матеріалів справи вбачається, що копію рішення суду позивач отримав 26.04.2017 (а.с.93).

Проте, із заявою про видачу виконавчих листів позивач звернувся до суду лише 22.02.2021 (а.с.120).

На підставі рішення суду Московським районним судом м. Харкова стягувачу 01.03.2021 видані виконавчі листи, зі строком пред`явлення до виконання до 10.05.2020.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведені заявником обставини, на які він посилається, як на причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, не є об`єктивно непереборними, та не пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, крім того, доказів на підтвердження вказаних обставин заявник не надав.

Заявником не наведено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та, відповідно, судом не встановлено обставин, які б вказували про наявність об`єктивних перешкод для звернення виконавчого документа до виконання протягом тривалого часу, а безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням правової визначеності.

Оскільки заявник не надав до суду визначених у ст. 76 ЦПК України належних і допустимих доказів про наявність поважних причин, з яких він на протязі тривалого часу поза межами визначеного ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» трирічного строку не отримав і не звернув виконавчі документи до примусового виконання, то суд не вбачає законних підстав для поновлення цього строку.

Керуючись ст. ст. 247, 260, 433 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 643/7525/16-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 8495,12 грн., відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28.04.2021.

Суддя Т.В. Поліщук