Провадження № 2/344/191/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

з участю представників позивача: Чорної М.З., Сохана В.Я. ,

представника відповідача ОСОБА_1,

представника третьої особи Криницького В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ-ІФ" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гаражний кооператив «Соколи» про визнання недійсним та скасування рішення Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області від 31.05.2013 року; про визнання недійсним договору та скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» звернулося в листопаді 2016 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гаражний кооператив «Соколи», про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражу, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, ряд № НОМЕР_1 , гараж НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Стецьків Дмитром Мирославовичем 23.12.2014 року за №1928 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18260846 від 23.12.2014 року, прийняте приватним нотаріусом Стецьків Дмитром Мирославовичем на підставі вище вказаного правочину.

26.09.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» подало заяву до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про зміну предмета позову, відповідно до якої просить: визнати недійсним та скасувати Рішення №2763209 від 31.05.2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Лозової Христини Олексіївни про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, "Соколи" гаражний кооператив, ряд НОМЕР_1 , гараж НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1) за суб`єктом: ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_3 , відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна; визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, ряд № НОМЕР_1 , гараж НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Стецьків Дмитром Мирославовичем 23.12.2014 року за №1928 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18260846 від 23.12.2014 року прийняте приватним нотаріусом Стецьків Дмитром Мирославовичем на підставі вище вказаного правочину (т.1 а.с.241-249).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ № 657804 від 25.10.2012 року ТОВ "Х-Адванс" є власником земельної ділянки кадастровий номер :09:003:0118, площею 6,2207 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для обслуговування гаражної стоянки автомобілів, яку облаштовано тимчасово згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради N 287 від 21.07.1998 року. Після вказаної дати жодних рішень чи документів дозвільного характеру на капітальну забудову вказаної ділянки, у тому числі іншими особами, компетентними органами не приймалося та не видавалося, а встановлення гаражів на ній допускалося виключно на тимчасовій основі і без права реєстрації речових прав на них, як на об`єкти нерухомого майна, та за умови сплати власнику земельної ділянки (землекористувачу) зацікавленими особами за фактичне користування гаражною стоянкою. На даний час відповідні взаємини між зацікавленими особами та позивачем, як власником земельної ділянки, врегульовано Тимчасовим порядком користування гаражною автостоянкою затвердженим протоколом N 1 загальних зборів учасників ТОВ "Х-Адванс" від 01.02.2013 року. Однак, всупереч чинному законодавству та без погодження з ТОВ "Х-Адванс", як власника землі, у 2013-му році, протягом кінця травня - початку червня місяця, Реєстраційною службою Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області прийнято 38 рішень про первинну реєстрацію речових прав на окремі гаражі розташовані на належній ТОВ "Х-Адванс" земельній ділянці, як на новостворені об`єкти нерухомого майна та видано Свідоцтва про право власності на них.

Позивач зазначає, що не погоджуючись з такими рішеннями Реєстраційної служби, як власник земельної ділянки на якій розташовані гаражі щодо яких приймалися відповідні рішення, ТОВ "Х-Адванс" оскаржило їх в судовому порядку. Зокрема, 14.04.2014 року позивачем оскаржено до Івано-Франківського окружного адміністративного суду рішення N 2763209 від 31.05.2013 року державного реєстратора про первинну реєстрацію як об`єкту нерухомого майна гаража № НОМЕР_2 ряд № 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та первинну реєстрацію речових прав на нього за ОСОБА_2 . Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року по справі № 809/1108/14, залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 року адміністративний позов ТОВ "Х-Адванс" до Реєстраційної служби та третіх осіб, які не заявляли самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ГК "Соколи" та ОСОБА_2 було задоволено частково. Визнано недійсними та скасовано Рішення N 2763209 від 31.05.2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області про державну реєстрацію прав власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, "Соколи" гаражний кооператив, гараж № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1) за суб`єктом: ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_3 , відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна.

Як зазначає позивач, 15.06.2016 року, вказані судові рішення разом з заявою встановленого взірця, ТОВ "Х-Адванс" подало до Реєстраційної служби для їх виконання та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речових прав ОСОБА_2 на відповідний гараж і скасування записів про відкриття відповідного розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За результатами розгляду заяви ТОВ "Х-Адванс" 16.06.2016 року Реєстраційною службою прийнято рішення N 30090706, яким у внесенні запису про прийняття вище вказаного судового рішення відмовлено, посилаючись на те, що на момент розгляду заяви право власності на зазначене в судовому рішенні майно перереєстровано за іншою особою. Тобто, підставою для відмови в виконанні судового рішення став той факт, що попри судове оскарження правомірності первинної реєстрації речових прав на гараж ОСОБА_2 відчужив його. Відповідно до інформаційної довідки N 68295995 від 16.09.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданої Реєстраційною службою ТОВ "Х-Адванс" стало відомо, що реєстрація переходу прав власності на гараж № НОМЕР_2 ряд № НОМЕР_1 здійснено на підставі договору купівлі-продажу гаражу, укладеного між ОСОБА_2 (як продавцем) та ОСОБА_3 (як покупцем), посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Стецьків Д.М. 23.12.2014 року за N 1928 (оскаржуваний правочин) і рішення останнього про державну реєстрацію прав та їх обтяжень N 18260846 від 23.12.2014 року, прийнятого на підставі оскаржуваного правочину. ТОВ "Х-Адванс" просив вище вказаний правочин визнати недійсним, а рішення про реєстрацію переходу прав власності за ним скасувати в судовому порядку з тих підстав, що всі обставини первинної реєстрації об`єкту продажу як об`єкту нерухомого майна та первинної державної реєстрації речових прав на нього за ОСОБА_2 були предметом дослідження у вище згаданій адміністративній справі N 809/1108/14, в якій брали участь ТОВ "Х-Адванс", Реєстраційна служба, ОСОБА_2 і ГК "Соколи". Рішення у вказаній справі набрало законної сили і в розрізі положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені ним, зокрема щодо ТОВ "Х-Адванс", ОСОБА_2 і ГК "Соколи", як і сам факт незаконності проведення та подальшого скасування такої реєстрації не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. З огляду на вище згадані судові рішення та встановлені ними обставини, в тому числі щодо ОСОБА_2 , а також відповідно до положень ст. ст. 203, 215, 216, 228, 230, 236 ЦК України, ОСОБА_2 не мав права вчиняти щодо відповідного майна будь-яких правочинів, оскільки набув прав на нього в супереч чинного законодавства, а відчужуване ним право ще з 14.04.2014 року було предметом оскарження в суді за результатами якого 18.05.2016 року первинна державна реєстрація відчужених ОСОБА_2 речових прав була скасована. Крім того, на момент укладення оскаржуваного правочину у його сторін не було всіх необхідних для укладення оскаржуваного правочину документів. Так, в супереч вимог закону та умов оскаржуваного правочину ОСОБА_2 приховав фактичні обставини справи, зокрема факт оскарження в суді первинної реєстрації речових прав на об`єкт продажу, яка в подальшому була скасована в судовому порядку, і ввів в оману як покупця ( ОСОБА_3 ), так і нотаріуса щодо інших умов договору, які згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України є істотними, надавши сфальсифіковані посадовими особами ГК "Соколи" документи щодо земельної ділянки, на якій розташовано об`єкт відчуження, а саме Довідку N 203/01-04 від 23.12.2014 року. Про обман зі сторони ОСОБА_2 свідчить й зміст оскаржуваного правочину в якому останній свідчив, що стосовно відчужуваного гаража на момент укладення договору судового спору чи прав третіх осіб як у межах, так і за межами України, немає, а внаслідок продажу відчужуваного майна не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, що від покупця не приховано інших обставин, які мають істотне значення, що фактично не відповідало дійсності. Вказане є очевидним свідченням вчинення оскаржуваного правочину під впливом обману. Також, з матеріалів справи встановлено, що речове право власності на земельну ділянку, на якій розташовано відчужуваний гараж було зареєстровано не за ОСОБА_2 і не за ГК "Соколи", а за ТОВ "Х-Адванс", про що свідчить відповідний Державний акт на право власності на земельну ділянку. Будь-яких речових прав на користування відповідною земельною ділянкою на час укладення оскаржуваного правочину, чи тим більше на її капітальну забудову, за ОСОБА_2 чи ГК "Соколи" не було зареєстровано.

Щодо договору оренди землі від 16.03.2006 року, укладеного між ГК "Соколи" та Івано-Франківською міською радою, то даним договором не передбачалося права капітальної забудови відповідної ділянки а ні для ГК "Соколи", а ні для його членів, а сам договір припинив свою дію ще 03.04.2007 року і на новий термін не переукладався. В тому числі, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2013 року по справі N 909/538/13 залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2014 року залишено без задоволення позов ГК "Соколи" з вимогою переукласти згаданий договір оренди на новий термін. Даний факт також встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили і повторному доказуванню не підлягає. Попри істотне значення обох вище згаданих обставини для укладення оскаржуваного правочину як такого, намагаючись уникнути виконання вище згаданого судового рішення, ОСОБА_2 свідомо приховав їх як від покупця, так і від нотаріуса та навмисно ввів їх в оману щодо обставин, які напряму впливають на можливість вчинення правочину. Вище вказані докази заперечення та замовчування відповідних обставин ОСОБА_2 свідчать про те, що оскаржуваний правочин укладено саме під впливом обману. ОСОБА_2 здійснив розпорядження об`єктом нерухомості, первинна реєстрація якого, як і реєстрація відчужуваних ним за оскаржуваним правочином речових прав, здійснені всупереч закону та всупереч інтересів позивача. Як наслідок, подальше відчуження незаконно набутих у такий спосіб прав теж суперечить вимогам чинного законодавства і вище згаданому судовому рішенню в адміністративній справі та порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Х-Адванс" як власника земельної ділянки на якій розташовано об`єкт відчуження. Посилаючись на вимоги ч.1-4 ст.13, ч.1 ст.203 та ч.1, 3 ст.215, ст. 230 ЦК України, позивач стверджує що є всі правові підстави для визнання оскаржуваного правочину недійсним.

26.09.2019 року ТОВ "Х-Адванс" подало заяву про часткову зміну предмету позову. Зокрема, посилаючи на те, що постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року у вище згаданій адміністративній справі № 809/1108/14 скасовано постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2019 року, а провадження у справі закрито у зв`язку з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів з вказівкою на те, що відповідний спір має вирішуватися за правилами ЦПК України, а також на те, що питання законності оскаржуваного правочину в даній цивільній справі на пряму пов`язане з питанням законності первинного набуття ОСОБА_2 відчужуваних ним за оскаржуваним правочином речових прав, ТОВ "Х-Адванс" та заявлено додаткову вимогу про визнання недійсним та скасування вище згаданого рішення № 27613224 від 31.05.2013 року державного реєстратора про первинну державну реєстрацію прав ОСОБА_2 . В обґрунтування такої вимоги позивач зазначив, що вказана реєстрація здійснена з грубим порушенням вимог абз.2 п.4, абз.1 п.5, абз.1 та 3 п.10, абз.1 та 8 п.13, п.14, 16, 23, абз.2 п.44, абз.2, 3, 5, 6 п.46, п.48 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р. N703 (надалі - Порядок) та ч.2 ст.5, абз.2 ч.2 та ч.4 ст.15, п.4 ч.1 та ч.2 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон), ст.ст.331, 376 ЦК України (в діючих на той час редакціях), і стосувалася первинної реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна збудований без будь-яких на те дозвільних документів та на земельній ділянці, яка не відводилась для відповідних цілей особі, яка здійснила його будівництво. В експлуатацію відповідний об`єкт також не приймався. При цьому, оскаржувану реєстрацію проведено за особою відмінною від особи власника земельної ділянки на якій таке майно збудовано, при тому, що згоди на будівництво гаражу, як і на користуванням відповідною земельною ділянкою та реєстрацію прав власності на гараж власниками земельної ділянки не надавалося. При цьому, позивач посилається на ст.15 Закону в діючій на той час редакції, якою визначалося, що державній реєстрації підлягали виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, перелік яких, як і сам порядок державної реєстрації, визначалися на той час Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим Постановою КМ України від 22.06.2011 року №703. Зокрема, п.48 такого Порядку визначалися особливості проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв`язку з набуттям права власності на об`єкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності гаражного чи іншого кооперативу. Апелюючи на те, що в матеріалах реєстраційної справи, копії якої долучено до заяви про зміну предмету позову, відсутні документи необхідні для прийняття оскаржуваного рішення, а саме, передбачені абз.2 п.4, абз.2 п.44, п.48 та абз.1-6 п.46 Порядку (чинний документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчував би прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;документ, що підтверджує викуп членом кооперативу гаража), посилаючись на п.4 ч.1 та ч.2 ст.24 Закону та абз.1 п.5, абз.3 п.10, абз.1, 8 п.13, п.16 та п.23 Порядку, позивач стверджує, що державний реєстратор зобов`язаний був прийняти рішення про відмову ОСОБА_2 в первинній державній реєстрації прав на гараж № НОМЕР_2 ряд № НОМЕР_1 . Також позивач зазначив що жодним з учасників даної справи не спростовано факту відсутності згаданих ним документів, зокрема, не надано таких для їх долучення до матеріалів цієї цивільної справи, що свідчить про незаконність оскаржуваної первинної реєстрації речових прав ОСОБА_2 на гараж № НОМЕР_2 ряд № НОМЕР_1 і відповідно є підставою для первинного визнання незаконним та скасування й рішення державного реєстратора № 27613224 від 31.05.2013 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2016 року (суддя Мелещенко Л.В.) відкрито провадження у справі (т.1 а.с. 37).

У зв`язку із закінченням 24.04.2017 року п`ятирічного строку призначення судді Мелещенко Л.В. вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Оліяра В.І. № 57 від 04.05.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи (т.1 а.с.119).

Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. (а.с. 120).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2017 року (с. Антоняк Т.М.) справу прийнято до провадження (а.с. 121).

Представник позивача подав клопотання вимоги позову підтримав, у подальшому подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, одночасно просили відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що ТзОВ "Х-Адванс" не є власником земельної ділянки на якій розміщено гараж, відчуження якого та реєстрація права власності на який є предметом спору.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечив щодо вимог позову, в подальшому не прибув у судове засідання.

Представник третьої особи гаражного кооперативу «Соколи» заперечив позовні вимоги, вважаючи їх необґрунтованими. Також представником третьої особи гаражного кооперативу «Соколи» скеровано до суду заперечення щодо заяви ТОВ «Х-Адванс» про зміну предмета позову, просив залишити дану заяву без розгляду (т.2 а.с. 28-30).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Як установлено матеріалами справи, ТОВ «Х-Адванс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гаражний кооператив «Соколи» про визнання недійсним та скасування рішення Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області від 31.05.2013 року, яким проведено державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на об`єкт нерухомого майна - гараж № НОМЕР_2 , що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив та на підставі якого ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на цей об`єкт.

При цьому підставою для звернення з позовом є те, що внаслідок прийняття рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на вказаний гараж порушується право позивача на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, оскільки ділянка, на якій збудовано гараж, належала на праві приватної власності ТОВ «Х-Адванс», а на даний час належить правонаступнику позивача - Товариству з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ-ІФ".

Так, згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 657804, Товариство з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» є власником земельної ділянки площею 6,2207 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для обслуговування гаражної стоянки автомобілів (т.1 а.с.8).

Тимчасовим порядком користування гаражною автостоянкою по АДРЕСА_1 передбачено, що єдиною умовою користування гаражною автостоянкою по АДРЕСА_1 , яка є об`єктом права приватної власності ТОВ «Х-Адванс» є безумовне дотримання зацікавленою особою - фізичною особою, в т.ч. фізичною-собою - власником раніше тимчасово встановленого на території гаражної автостоянки гаражу даного Тимчасвого Порядку, затвердженого 01.02.2013 року загальними зборами учасників ТОВ «Х-Адванс» (т.1 а.с.10-11).

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого станом на 31.05.2013 року вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності від 31.05.2013, зареєстрованого Державним реєстратором Лозовою Х.О., ОСОБА_2 набув у приватну власність гараж № НОМЕР_2 ряд № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж НОМЕР_2 (т.1 а.с. 13).

Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Іваноно-Франківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №2763209 від 31.05.2013 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Лозовою Х.О. вирішено провести реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки 1/1 на гараж № НОМЕР_2 , що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, за суб`єктом: ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_3 (т.1 а.с.12, т.2 а.с.20).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року визнано недійсним та скасовано рішення №2763209 від 31.05.2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Лозової Христини Олексіївни про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, "Соколи" гаражний кооператив, гараж № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1) за суб`єктом: ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_3 , відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна. Зобов`язано Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області забезпечити внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації речових прав на гараж, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, Гаражний кооператив "Соколи", гараж № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_1 (т.1 а.с. 15-16).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 року залишено без змін постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області про визнання недійсним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії (т.1 а.с.17-20).

16.06.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Федоришин О.І. прийнято рішення за № 30090706 про відмову у скасуванні запису про право власності розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з тим, що зазначене майно зареєстровано за іншою особою, а право власності за ОСОБА_2 припинено (т.1 а.с. 21).

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєстроване державним реєстратором Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Лозовою Х.О. за № 4230152 від 31.05.2013 року, вбачається, що власником гаража площею 18 кв. м, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, Гаражний кооператив "Соколи", гараж № НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 (т.1 а.с.124).

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого станом на 16.09.2016 року вбачається, що на праві приватної власності ОСОБА_3 належить гараж, розташований ряд № НОМЕР_1 , площею 18 кв.м, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж НОМЕР_2 (т.1 зворот а.с. 22).

З Договору купівлі-продажу гаража, посвідченого 23.12.2014 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Стецьків Д.М., за N 1928 слідує, що гараж № НОМЕР_2 ряд № НОМЕР_1 , який знаходиться в гаражному кооперативі "Соколи" в м.Івано-Франківськ, ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_3 (т.1 а.с.125).

Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 23.12.2014 року вбачається, що на підставі Договору купівлі-продажу гаража від 23.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Стецьків Д.М., ОСОБА_3 набула у приватну власність гараж № НОМЕР_2 ряд № НОМЕР_1 , що знаходиться в гаражному кооперативі "Соколи" в м.Івано-Франківськ (т.1 а.с.126).

Протоколом №11 загальних зборів учасників ТзОВ "Х-Адванс" від 11.04.2014 року призначено на посаду директора ТОВ "Х-Адванс" ОСОБА_5 з 12.04.2014 року (т.1 а.с. 30).

З постанови Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2013 року (т.1 а.с.24-26) вбачається, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.07.2013 року позов Гаражного кооперативу "Соколи" до Івано-Франківської міської ради про укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 16.03.2006р., в редакції запропонованій Позивачем - задоволено, між Івано-Франківською міською радою та Гаражним кооперативом "Соколи" укладено додаткову угоду терміном до 16.03.2014 р. Зазначеною постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2013 року скасовано рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.07.2013 року та прийнято нове рішення, яким в позові - відмовлено (т.1 а.с. 24-26).

Постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2014 року залишено без змін постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2013 року (т.1 а.с. 27-29).

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, що встановлені вищезазначеними рішеннями, не доказуються при розгляді даної справи.

05 лютого 2019 року постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №809/1108/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-АДВАНС» до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, треті особи: Гаражний кооператив «Соколи», ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року - скасовано, а провадження у справі - закрито. Роз`яснено, що спір може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства (т.1 а.с. 223-233).

Суд не бере до уваги рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2016 року, оскільки таке рішення, як доказ, надано суду без відмітки про набрання законної сили.

Посилаючись на допущені при укладенні вищевказаного договору купівлі-продажу порушення чинного законодавства та рішення суду, ТОВ «Х-Адванс» звернулося до суду з вимогою про визнання недійсним Договору купівлі-продажу гаражу від 23.12.2014 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого на підставі даного договору.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підстави недійсності правочину визначено статтею 215 ЦК України.

Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В контексті вищевикладеного, зважаючи на те, що за оскаржуваним договором купівлі-продажу відповідач 1 відчужив відповідачу 2 об`єкт нерухомого майна - гараж, який знаходиться на відповідній земельній ділянці, що належала вже позивачу, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні положення чинного станом на час укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу земельного законодавства.

Так, відповідно до частини 1 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Як підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 657804 від 25 жовтня 2012 року (т.1 а.с.8), Товариство з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» було власником земельної ділянки площею 6,2207 га, а згідно копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.2 а.с.67) з 30.07.2020 року зазначена земельна ділянка площею 6,2207 га, яка розташована: АДРЕСА_1 , належить правонаступнику позивача - Товариству з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ-ІФ".

Гараж, який є предметом купівлі-продажу за оскаржуваним договором купівлі-продажу, розташований на земельній ділянці, яка розташована: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відчуження відповідачем 1 гаражу, який знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у власності правонаступника позивача, з урахуванням положень частини 1 статті 120 ЗК України, порушує права правонаступника позивача, як власника земельної ділянки, та надає йому право на звернення до суду з даним цивільним позовом.

Крім того, як вже зазначено вище продавець гаражу набув право власності на гараж № НОМЕР_2 згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31.05.2013 року, тобто після набуття права власності на земельну ділянку під цим гаражем саме позивачем.

В той же час, Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року, залишеною без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 року, позов ТОВ «Х-Адванс» задоволено повністю: визнано недійсним та скасовано рішення №2763209 від 31.05.2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Лозової Христини Олексіївни про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки:1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, "Соколи" гаражний кооператив, гараж № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1) за суб`єктом: ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_3 , відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна. Зобов`язано Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області забезпечити внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації речових прав на гараж, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, Гаражний кооператив "Соколи", гараж № НОМЕР_2 , ряд № НОМЕР_1 (т.1 а.с. 15-16).

Відповідно до статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відтак, станом на час укладення 23.12.2014 року між відповідачами договору купівлі-продажу гаража, ОСОБА_2 знаючи про наявність оскарження в суді його права власності, вчинив дію не повідомивши нотаріуса та нового власника як набувача про наявність такого спору в суді, та достеменно володіючи даними про наявність Державного акту на право власності на землю за ТОВ «Х-Адванс», а не ГК «Соколи», який видавав довідку про недостовірні дані щодо обліку за ним землі, так як це було предметом дослідження судом і описувалось в рішенні (постанові) суду.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відтак, невідповідність змісту правочину вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, є підставою недійсності правочину.

Так, як вже було зазначено, позивач ТОВ «Х-Адванс» на час звернення до суду був власником земельної ділянки площею 6,2207 га, яка розташована: АДРЕСА_1 , а з 30.07.2020 року власником зазначеної земельної ділянки являється правонаступник позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ-ІФ", приватна власність не скасована, не оскаржена, та на ній розміщений гараж, що є предметом купівлі-продажу за оскаржуваним договором.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (частина 1, 3 статті 319 ЦК України).

Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності.

Так, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України.

Крім того, відповідно до частин 1-3 статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

А тому, при укладенні Договору купівлі-продажу гаражу від 23.12.2014 року продавцем було порушено вимоги статті 41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини 1-3 статті 13, частини 1 статті 316, частин 1, 3 статті 319, статті 321 та частини 2 статті 373 ЦК України, оскільки без жодних на це правових підстав відчужено гараж, який знаходиться на земельній ділянці, яка є власністю Позивача, чим порушено його право власності на дану земельну ділянку.

Відтак, на підставі положень частини 1 статті 203, ч.1 ст.316, 321, 373, ч.1 ст.638, ч.2 ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України, суд вбачає підстави для визнання Договору купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_2 , укладеного відповідачем 1 та 2, недійсним, оскільки у ОСОБА_2 під час укладення даного договору будь-яких правовстановлюючих документів на землю на якій знаходився предмет продажу також не було, натомість наявне право власності на землю за позивачем порушене, враховуючи ще і таке.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти (частина 6 статті 120 ЗК України).

Аналогічного змісту норма міститься в статті 377 ЦК України, за змістом якої до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Так, як випливає зі змісту оскаржуваного Договору купівлі-продажу гаражу, в ньому відсутні відомості щодо кадастрового номеру земельної ділянки, на якій розташовано відчужуваний гараж, а також її власника.

Зокрема, як зазначено в пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 «відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено».

Відповідно до частини 4 статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, оскільки право власності у ОСОБА_2 на гараж № НОМЕР_2 виникло з моменту реєстрації такого права на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2763209 прийняте 31.05.2013 року державним реєстратором Лозовою Х.О., щодо вищевказаного об`єкту нерухомого майна, суд, дійшовши висновку про недійсність та скасування даного Рішення за №2763209 від 31.05.2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Лозової Христини Олексіївни, також вбачає обґрунтованою позовну вимогу і про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражу, за яким відчужено право власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо даного гаража.

Проаналізувавши доводи позивача, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд, керуючись ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням у повному обсязі позовних вимог, покладає судові витрати на відповідача

При цьому, відповідно до даної статті, саме з ОСОБА_2 , який діяв недобросовісно по відношенню до покупця та нотаріуса, приховавши певні обставини, на користь ТОВ «Х-Адванс» підлягає стягненню сума судового збору.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,ч. 1-3 ст. 13, ст. ст. 202-204, 215, ч. 1 ст. 316, ч.ч. 1,3 ст. 319, ст. 321, ч. 4 ст. 334, ч. 2 ст. 373, ст. 377, 391, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 638 ЦК України,ч.ч. 1, 6 ст. 120 Земельного кодексу України, пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 141, 209, 213-215, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс», правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ-ІФ" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гаражний кооператив «Соколи» про визнання недійсним та скасування рішення Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області від 31.05.2013 року; про визнання недійсним договору та скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Рішення №2763209 від 31.05.2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Лозової Христини Олексіївни про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, "Соколи" гаражний кооператив, ряд НОМЕР_1 , гараж НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1) за суб`єктом: ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_3 , відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, ряд № НОМЕР_1 , гараж НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Стецьків Дмитром Мирославовичем 23.12.2014 року за №1928.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18260846 від 23.12.2014 року прийняте приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Стецьків Дмитром Мирославовичем щодо вищевказаного об`єкту нерухомого майна.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , на користь ТзОВ «Х-Адванс», с.Вовчинець, вул.Вовчинецька, 225, Івано-Франківської міської ради, , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4677 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Антоняк

Повний текст рішення складено та підписано 23 квітня 2021 року.