Ухвала

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 750/7294/20

провадження № 61-5989ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада

2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат

на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути з останнього 1/2 частину витрат, понесених нею на оплату навчання їхньої дочки ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 9 500 грн та 1/2 частину витрат, понесених нею на оплату вартості проживання дочки у гуртожитку навчального закладу за період з 01 вересня 2019 року по 30 червня

2020 року, в розмірі 2 600 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова

від 23 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада

2020 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову

і відмовлено у його задоволенні з мотивів, викладених у вказаній постанові.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

09 квітня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення її позову.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі,

що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, дотримання розумних строків розгляду справи, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною в силу закону.

Заявниця вказала, що у касаційній скарзі нею порушено питання

права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для неї виняткове значення, тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Верховний Суд, врахувавши предмет і ціну позову, характер правовідносин сторін,

доводи касаційної скарги, а також висновки щодо застосування

статті 185 Сімейного кодексу України, викладені у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2018 року у справі № 569/6838/15, від 10 жовтня

2019 року у справі № 638/13860/16, від 26 серпня 2020 року у справі

№ 336/1488/19, наведені заявником аргументи вважає необґрунтованими.

З урахуванням наведеного, випадків, за наявності яких судові рішення

у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі

не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду

м. Чернігова від 23 листопада 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович