Справа № 658/828/21
(провадження №2/658/682/21)
22 квітня 2021 року м.Каховка
Каховський міськрайонний суд Херсонської області
в складі головуючого судді Рахімової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Суріковій А.Є.,
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каховка розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства « Каховський завод електрозварювального устаткування» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
В провадження Каховського міськрайонного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства « Каховський завод електрозварювального устаткування» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Позовна заява мотивована тим, що наказом № 12 к-тр від 20.01.2021 року позивача було звільнено з посади головного зварника відділу головного технолога ПрАТ « Каховського заводу електрозварювального устаткування» з 21.01.2021 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. Належних сум при звільненні, а також заборгованості із заробітної плати не було виплачено. 01.02.2021 року на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості з заробітної плати. Також, позивач просив провести відповідні розрахунки та надати розрахунковий лист та довідку про середній заробіток. Вказана вимога залишилась без відповіді. Згідно з формою ОК-5 Індивідуальні відомості на застраховану особу ОСОБА_1 за період червень 2020 року - січень - 2021 року нараховано заробітну плату у сумі 103 647,73 гривні. Тому, позивач просить стягнути на його користь заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 103 647,73 гривні та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 37 940,17 гривень.
Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16.03.2021 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання, призначене на 01.04.2021 року не з"явився, про дату та місце слухання справи належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомив. 19.04.2021 року на адресу суду надійшла заява представника про відкладення слухання справи, в зв"язку з перебуванням представника відповідача на лікарняному. Відзив на адресу суду не надходив.
Суд не приймає до уваги клопотання представника відповідача щодо відкладення слухання справи, оскільки, враховуючи, значний проміжок часу, який минув з дати звільнення позивача та відсутність розрахунку з останнім по заборгованості з заробітної плати, відкладення слухання справи ставить позивача в скрутне матеріальне становище, без фінансових засобів до існування, що суперечить ст. 48 Конституції України, яка проголошує, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.05.2012 року, наказом № 103 від 10.05.2012 року, ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ВАТ « Каховський завод електрозварювального устаткування» (а.с.7).
21.01.2021 року , наказом № 12к-тр від 20.01.2021 року, ОСОБА_1 звільнений за п.1 ст. 36 КЗпП, за угодою сторін ( а.с.о.с. 7).
На адресу ПАТ « Каховський завод електрозварювального устаткування» направлено вимогу про проведення повного розрахунку по заборгованості з виплати заробітної плати та нарахування компенсації за час затримки виплати , яка була отримана 02.02.2021 року ( а.с. 8,9,10).
Згідно з формою ОК-5 індивідуальні відомості на застраховану особу, ОСОБА_1 за період з червня 2020 року по січень 2021 року було нараховано заробітної плати на суму 103 674,73 гривні ( а.с. 11-14).
Відповідно до довідки ПАТ « Каховський завод електрозварювального устаткування» від 06.04.2021 року, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 становить 80 440,00 гривень ( а.с.32),
Відповідно до довідки ПАТ « Каховський завод електрозварювального устаткування» від 06.04.2021 року, середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 598,94 гривні ( а.с.33).
Право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано ст. 43 Конституції України. Статтею 2 Кодексу законів про працю України передбачено, що право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, забезпечується державою.
Відповідно до ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.
Згідно з вимогами ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунки, в строки передбачені ст. 116 КЗпП України.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток, за весь час затримки по день фактичного розрахунку та за затримку видачі трудової книжки, тобто за час вимушеного прогулу.
Згідно до заяви позивача, станом на момент звернення з позовом до суду не виплачена заробітна плата становить 80 440,00 гривень.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток, за весь час затримки по день фактичного розрахунку та за затримку видачі трудової книжки, тобто за час вимушеного прогулу.
Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. (постанова Верховного Суду України від 18.01.2017 року справа № 6-2912цс16).
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Статтею 27 цього Закону встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Держава забезпечує щоквартальну підготовку і публікацію статистичних даних про середню заробітну плату і середню тривалість робочого часу по галузях, групах професій і посад, а також щорічну публікацію даних про вартість робочої сили.
Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 02.02.1995 року №100, визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включається: основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.
Нарахування виплат при обчисленні середньої заробітної плати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п.2,3,4,8 Порядку).
Відповідно до роз`яснень викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року в інших випадках збереження середньої плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати, проводяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).
Так, судом встановлено, що період затримки фактичного розрахунку по заробітній платі з позивачем, за час затримки розрахунку за період з 21.01.2021 року по день ухвалення рішення складає 65 робочих дня.
Згідно з довідки про середньоденний заробіток, середньоденний заробіток позивача складає 598,94 гривні, тобто заборгованість по сплаті середнього заробітку за період затримки повного розрахунку становить ( 65 днів Х 598,94 гривень ) 38 931,10 гривень.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до положень ст. 171 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,97,113,115 КЗпП України, ст.ст. 10,11,12, 81,258, 263, 264,265, 273, 280,354, ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства « Каховський завод електрозварювального устаткування» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Рахімова