Справа №278/3360/20
22.04.2021 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
Головуючого судді - Зосименко О.М.,
при секретарі - Ковальчук О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та їх розміру, -
В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та їх розміру. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання в частині розподілу судових витрат, а саме стягнення 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Сторони про розгляд заяви повідомлялися, в судове засідання не з`явилися.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.04.2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та їх розміру, позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу Андрушівського районного суду Житомирської області від 19.02.2019 року у справі № 272/131/19. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1250,00 грн. з урахуванням індексу інфляції, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1250,00 грн. з урахуванням індексу інфляції, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому рішенні не вирішено питання в частині розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Разом з тим 16.04.2021р надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки суд приймаючи рішення від 14.04.2021р. не вирішив питання про судові витрати, а саме в частині витрат на правову допомогу, та до заяви надано акт виконаних робіт№2 від 14.04.2021р., квитанція до прибуткового касового ордеру від 14.04.2021р. на суму 1 500 грн.

В силу положень ч.8 ст. 141 ЦПК України суд не приймає до уваги акт виконаних робіт№2 від 14.04.2021р., квитанцію до прибуткового касового ордеру від 14.04.2021р. на суму 1 500 грн. та вирішує питання щодо розподілу судових витрат на підставі доказів, які подані сторонами до закінчення судових дебатів.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07. 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як встановлено судом, позивачем ОСОБА_2 разом з позовом подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 600 грн. та на підтвердження таких витрат надано: договір про надання правової допомоги №15/20 від 01.12.2020 року; додаткову угоду №1 від 01.12.2020 року в якій вказано вартість послуг, що надаються адвокатом; рахунок №2 на оплату послуг з надання правничої допомоги (усна консультація - 500 грн., адвокатський запит від 13.11.2020р. - 600 грн., підготовка позовної заяви - 2500 грн.); меморіальний ордер на суму 3600 грн.; оригінал квитанції про сплату 3 600 грн.

Надаючи оцінку наданим доказам, а саме адвокатському запиту від 13.11.2020р. - 600 грн.,, суд відмічає, що даний запит здійснено до укладання договору про надання правової допомоги №15/20 від 01.12.2020 року, а тому не може бути враховано при розподілі судових витрат, пов`яаних з розглядом даної справи.

Одночасно судом встановлено, що представником відповідача ОСОБА_4 11.03.2021 подано заяву, в тому числі про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та надано: договір про надання правової допомоги від 21.01.2021 року (а.с.102), акт виконаних робіт №1 від 11.03.2021р. на суму 3 000 грн. (консультація від 13.01.2021р. - 700 грн., Формування запиту та отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.01.2021р. - 300 грн.. складання відзиву 7 год. - 1500 грн., Підготовка та направлення поштою заяви про надання доказів від 11.03.2021 (всього - 2 години) - 500 грн. 00 коп. (а.c. 127), квитанція до прибуткового касового ордеру від 11.03.2021р. на суму 3 000 грн.

Надаючи оцінку наданим доказам, а саме витратам на консультацію від 13.01.2021р. в сумі 700 грн.,, суд відмічає, що дана консультація надана до укладання договору про надання правової допомоги від 21.01.2021 року, а тому не може бути враховано при розподілі судових витрат, пов`яаних з розглядом даної справи.

Враховуючи положення п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційного розподілу судових витат в разі задоволення позову, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2 437 грн.50 коп. (3000х81,25%:100), та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 431 грн. 25 коп. (2300х18,75:100).

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142, 270 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та їх розміру - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2 437 грн.50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 431 грн. 25 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя О.М. Зосименко