Справа № 755/8189/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - САВЛУК Т.В., при секретарі - Бурячек О.В., розглянувши в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву про затвердження мирової угоди в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в об`єктів нерухомого майна з виплатною грошової компенсації, визнання права власності на частку в об`єкті нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

12 червня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29 липня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27 січня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про заміну відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_2 .

23 лютого 2021 року до суду подано спільну заяву від імені позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , про затвердження мирової угоди і надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, з урахуванням прав та обов`язків сторін, які стосуються правовідносин, що є предметом спору, просили суд затвердити мирову угоду, закрити провадження у справі, зазначили, що наслідки укладення та затвердження мирової угоди сторонам відомі і зрозумілі, просять провести судове засідання без їх участі.

Вивчивши матеріли мирової угоди поданої сторонами цивільного процесу на затвердження суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу, тобто це є їхнім диспозитивним правом, мирова угода підлягає затвердженню судом.

Виходячи з положень частини першою, другою, п`ятою статті 207 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб`єктивні права та обов`язки.

Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

При затвердженні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Оцінивши наведені сторонами підстави до укладання мирової угоди, з урахуванням підстав та предмету позову, судом встановлено, що умови мирової угоди стосуються прав та обов`язків сторін в межах предмету позову, мирова угода укладена в інтересах сторін, не зачіпає інтересів третіх осіб і не суперечить вимогам чинного законодавства, тому за встановлених обставин наявні підстави для затвердження мирової угоди на умовах, узгоджених сторонами у справі та викладених у мировій угоді, яка приєднана до матеріалів цивільної справи.

Виходячи з положень пункту п`ятого частини першої, частини другою статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд роз`яснює, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судом встановлено, що умови мирової угоди підписані сторонами. Сторонам зрозумілі положення ст. ст. 206, 207, 208 Цивільного процесуального кодексу України, наслідки затвердження судом мирової угоди і закриття провадження у справі.

Також суд роз`яснює сторонам, що відповідно до вимог ст. 208 Цивільного процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, де передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 4 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства України та ту обставину, що між сторонами укладено мирову угоду до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 384,20 грн., сплаченого при поданні позову до суду в загальному розмірі 768 гривень 40 копійок., а також повернення позивачу грошових коштів в сумі 20000,00 гривень, які внесені на депозитний рахунок суду до подання позову.

Враховуючи викладене та керуючись статями 49, 141, 142, 207, 255, 256, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Затвердити мирову угоду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в об`єктів нерухомого майна з виплатною грошової компенсації, визнання права власності на частку в об`єкті нерухомого майна, в наступній редакції:

«1. Право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання якої на теперішній час зареєстровано за адресою спірної квартири - АДРЕСА_1 , на належну їй 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Договором дарування 1/3 частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Паденко Т.М., за реєстровим № 1438 від 03.09.2019 та зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - припиняється з одночасним отриманням нею грошової компенсації в розмірі ринкової вартості цього нерухомого майна, погодженої Сторонами.

2. Розмір грошової компенсації, яка має бути сплачена Позивачем, ОСОБА_1 , одночасно з підписанням даної спільної заяви про затвердження мирової угоди - становить 279 304 (двісті сімдесят дев`ять тисяч триста чотири тисячі) гривень 00 коп., при цьому Сторони у справі, у відповідності до статті 524 ЦК України, домовились встановити еквівалент зазначеної суми в розмірі 10'000 (десять тисяч) доларів США за офіційним курсом гривні до долару США, встановленим Національним банком України на день подання цієї Заяви. Підтвердженням виконання даної дії Позивачем є виконана Заява відповідачкою, ОСОБА_2 , про отримання вище обумовлених грошових коштів, укладена при свідкові - ОСОБА_2 , підпис якої також має бути під Заявою про отримання грошових коштів.

3. Згідно підписання даної спільної заяви про затвердження мирової угоди - за позивачкою, ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , визнається право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала раніше ОСОБА_2 . Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності на 1/3 частку у праві власності на квартиру підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

4. За наслідками затвердження даної спільної заяви позивача та представника відповідача про мирову угоду - всі грошові кошти, внесені Позивачкою до подання позову на депозитний рахунок суду, у повному їх розмірі повертаються позивачці, ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстроване за адресою - АДРЕСА_1 ).

Дані умови мирової угоди, викладені Позивачкою та Представником Відповідачки в цій заяві повністю відповідають їх дійсним намірам, викладені на основі вільного волевиявлення та не зачіпають прав та охоронюваних законом інтересів будь-яких інших юридичних чи фізичних осіб. Тому Позивачка та Представник Відповідачки просять суд затвердити мирову угоду в справі №755/8189/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в об`єкті нерухомого майна з виплатою грошової компенсації, визнання права власності на частку в об`єкті нерухомого майна - на вищевикладених умовах.

З наслідками затвердження мирової угоди, передбаченими законом, Сторони ознайомлені, провадження у справі просять закрити».

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в об`єктів нерухомого майна з виплатною грошової компенсації, визнання права власності на частку в об`єкті нерухомого майна - закрити.

В порядку ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, сплачений на підставі квитанції №140 від 20 травня 2019 року.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) грошові кошти на загальну суму 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, внесені на депозитний рахунок для зарахування коштів у цивільних справах, на підставі квитанції №154 від 20 травня 2019 року, за реквізитами: отримувач -ТУДСАУ в м. Києві, рахунок отримувача: 2089, банк отримувача: 820172 Держказначейська служба України, м. Київ, код отримувача: 2626805.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки, починаючи з дати набрання чинності ухвали суду про затвердження мирової угоди.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання за адресою - АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків РНОКПП- НОМЕР_1 , місце проживання за адресою - АДРЕСА_1 ).

Відповідно до положень ч.1та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

С у д д я