Ухвала

Іменем України

26 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 208/7124/13-ц

провадження № 61-5753ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно та за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі -

АТ «Державний ощадний банк України») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та за позовом АТ «Державний ощадний банк України» до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

04 березня 2021 року подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Кущ Ольгою Миколаївною заява надійшла до Дніпровського апеляційного суду, в якій вона зазначила, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 19 лютого 2021 року, на підставі чого просила зупинити провадження у справі до вступу та залучення до участі у справі правонаступників померлого ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року зупинено провадження у справі до вступу та залучення до участі у справі правонаступників померлого ОСОБА_1 .

У квітні 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року. Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції,

АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати оскаржену ухвалу.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд мав повноваження зупинити провадження лише в частині вимог до ОСОБА_1 та продовжити розгляд в іншій частині, які є самостійними.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні,

а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Апеляційний суд встановив, що згідно зі свідоцтвом про смерть серія

НОМЕР_1 від 19 лютого 2021 року, виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 248.

За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок, що смерть фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво зобов`язує суд зупинити провадження у справі.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE

v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно та за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

М. Ю. Тітов