Справа № 344/1613/21
Провадження № 2/344/1988/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання - Дементьєвої А.О.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Милитчука І.М.

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 2004 року за договором купівлі-продажу його дружина ОСОБА_4 придбала нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17 серпня 2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д. за №1526. Продавцем квартири є ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Почавши оформляти спадщину після смерті дружини, позивач дізнався від нотаріуса, який завів спадкову справу, що на майно дружини було накладено арешт. У центрі надання адміністративних послуг виконавчого комітету Івано-Франківської ради позивач отримав інформаційну довідку № 242350470 від 29 січня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис: «реєстраційний номер обтяження: 6542424; Зареєстровано: 07.02.2008 11:14:52 за №6542424 реєстратором: Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора, 76000 Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Г.Мазепи, 28, (0342) 75-02-71; Підстава обтяжень: Постанова, б/н, 19.11.2002, Державна виконавча служба (ДВС); Об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_2 ». Запис внесено Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 19 листопада 2002 року державної виконавчої служби. Згідно листа від 23 вересня 2020 року Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження, в межах яких виносилася б постанова про арешт майна боржника від 19 листопада 2002 року на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що арешт на квартиру був накладений помилково та просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 07 лютого 2008 року за № 6542424, що був внесений Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

02 березня 2021 року представник позивача надав до суду клопотання, в якому просив зазначати відповідача як ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3 у зв`язку з наявністю технічної помилки у позовній заяві.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 березня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, пояснив, що у 2002 році він взяв кошти в борг у ОСОБА_5 , остання подала до суду та був накладений арешт на належну йому квартиру АДРЕСА_1 , проте він сплатив заборгованість ОСОБА_5 та арешт був скасований. У 2004 році він продав свою квартиру ОСОБА_4 . Жодні виконавчі провадження, у яких він був би боржником, відсутні.

Представник відповідача Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши сторони, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

17 серпня 2004 року був укладений договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_2 , Продавцем та ОСОБА_4 , Покупцем, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець купила квартиру АДРЕСА_1 (а.с.4-6).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20 травня 2019 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звертався із заявою до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Милитчук М.М. про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкова справа зареєстрована у спадковому реєстрі за № 64822928 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 21 вересня 1972 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 (а.с.10).

У довідці № 02-02/13041, що видана Комунальним підприємством «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» 01 жовтня 2019 року, зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер обтяження: 6542424; Зареєстровано: 07.02.2008 11:14:52 за №6542424 реєстратором: Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора, 76000 Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Г.Мазепи, 28, (0342) 75-02-71; Підстава обтяжень: Постанова, б/н, 19.11.2002, Державна виконавча служба (ДВС); Об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_2 (а.с. 12).

З листа від 23 вересня 2020 року Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження, в межах яких виносилася б постанова про арешт майна боржника від 19 листопада 2002 року на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.28).

Відповідно до копії постанови від 19 листопада 2002 року державного виконавця Ю.В. Атаманюка, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2002 року (а.с.31).

30 травня 2003 року ОСОБА_5 зверталася з заявою до Відділу державної виконавчої служби про те, що отримала 13 783,94 грн. від ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 20812 від 19 травня 2003 року (а.с.32).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Конституцією України (статтею 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Частина перша статті 316 Цивільного кодексу України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності з положеннями статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно пункту 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що дружина позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 серпня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрованого в реєстрації за № 1526.

ОСОБА_2 власником квартири не є, арешт накладений державним виконавцем на квартиру у виконавчому провадженні, за яким боржником сплачено заборгованість у повному обсязі.

Також при укладенні договору купівлі-продажу квартири 17 серпня 2004 року, продавець, ОСОБА_2 засвідчив, що квартира в спорі чи під забороною (арештом) не перебуває, що зазначено у пункті 6 договору (а.с. 4).

Судом встановлено, що права позивача порушуються, оскільки він не може отримати та розпорядитися належним йому майном за спадковими правовідносинами через наявність арешту на це майно за відсутності підстав для арешту.

За таких обставин, враховуючи те, що обтяження нерухомого майна без законних підстав обмежує здійснення позивачем права на спадкування, тому порушені права позивача підлягають захисту шляхом скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , який зареєстрований 07 лютого 2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 6542424 реєстратором: Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою.

Щодо позовної вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 07 лютого 2008 року за № 6542424, що був внесений Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою, то суд вважає дану вимогу передчасною, оскільки у разі скасування арешту майна і відсутності підстав для обтяжень державним реєстратором відповідно до вимог Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюються відповідні дії щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, тому суд відмовляє у задоволенні даної вимоги.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 41, 47, 129 Конституції України, ст.ст. 316-319, 391, 1216, 1218, 1268Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту - задовольнити частково.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який зареєстрований 07 лютого 2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 6542424 реєстратором: Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 квітня 2021 року.

Повний текст рішення складений 23 квітня 2021 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - Івано-Франківський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), , місцезнаходження: 76000 м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 45.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів- Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Г.Мазепи, буд. 28.

Суддя Мелещенко Л.В.