Єдиний унікальний номер 448/415/21
Провадження № 2/448/373/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15.04.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку поділу спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину майна в порядку поділу спільного майна подружжя. Позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності в порядку поділу спільного майна подружжя, зокрема на: - Ѕ ідеальну частку земельної ділянки, площею 0,25га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що за адресою: с.Гостинцеве, Мостиського району Львівської області; - Ѕ ідеальну частину житлового будинку, загальною площею 159,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - Ѕ ідеальну частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 170,8 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 вважаю, що таку необхідно залишити без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити відомості: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак дана позовна заява не відповідає вимогам вказаної норми ЦПК України з наступних підстав.

Із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на: - Ѕ ідеальну частку земельної ділянки, площею 0,25га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що за адресою: с.Гостинцеве, Мостиського району Львівської області; - Ѕ ідеальну частину житлового будинку, загальною площею 159,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - Ѕ ідеальну частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 170,8 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, позовна заява та додані до неї документи не містять доказів щодо погодження з відповідачем ОСОБА_2 вартості спірного майна подружжя, як і доказів на підтвердження вартості майна, яке є предметом поділу, - на час подачі позову, у мотивувальній частині позовної заяви також відсутні покликання на докази в підтвердження дійсної вартості спірного майна та відповідно дійсної ціни позову.

Згідно із п.п. 2, 9, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а якщо позов складається з кількох самостійних вимог, як в даному випадку, ціна позову визначається сумою всіх вимог.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р., розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Дійсна вартість майна визначається згідно вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна, висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною (стаття 12 Закону).

Згідно із ст.5 Закону України «Про оцінку земель» грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною; експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки; експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки; експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами. Натомість, нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Зі змісту ст.ст.175, 176 ЦПК України вбачається, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

Однак, сторона позивача в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів (звіт про оцінку майна із висновком про його вартість, розрахунки грошової оцінки спірної земельної ділянки, роздруківки оголошень продажу аналогічного майна в районі місця знаходження спірного майна, тощо) дійсної вартості спірного майна, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно сплатити судовий збір.

У зв`язку із не визначенням дійсної (реальної) вартості спірного майна, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого позивачем судового збору.

Окрім цього, в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивачкою ОСОБА_1 , не зазначено саму ціну позову.

Не зазначені відомості про вжиття чи невжиття заходів досудового врегулювання спору (п.6 ч. 3 ст.175 ЦПК України).

В порушення вимог п.8 ч. 3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено особу, у якій наявні оригінали письмових доказів, копії яких додані до позовної заяви.

Також відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікується понести у зв`язку із розглядом справи (п.9 ч. 3 ст.175 ЦПК України).

Вищезазначені обставини позбавляють можливості суд вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву позивачки ОСОБА_1 , слід залишити без руху, надавши такій можливість усунути зазначені в ухвалі суду недоліки.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину майна в порядку поділу спільного майна подружжя, - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 .строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 8 (вісім) днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що у випадку виконання нею у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше така вважається неподаною та повертається заявнику з усіма доданими документами.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.Б. Білоус