Справа № 466/2873/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

у с т а н о в и в:

05 квітня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якій просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зареєстрований 11 вересня 2018 року Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 475; стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_8 в розмірі 2000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з ОСОБА_5 на її користь судові витрати, зокрема витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. та сплачений судовий збір.

Вимоги мотивує наступним.

Шлюб між сторонами зареєстровано 11 вересня 2018 року Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 475.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_9 , який постійно проживає з позивачем за адресою реєстрації по АДРЕСА_1 .

За доводами позивача, її спільне життя з відповідачем не склалось, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, у них різні характери та різні погляди на життя, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує формально.

За таких обставин позивач вважає, що нормальні шлюбні відносини між сторонами не можуть бути поновлені, подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам.

Крім того, позивач зазначила, що відповідач тривалий час проживає окремо та не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини. Фактично вона самостійно змушена приймати участь у всіх матеріальних витратах, пов`язаних із належним забезпеченням сина.

Тому просить позов задовольнити.

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_3 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у спрощеному позовному провадженні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шимчишин І. С. позовні вимоги підтримали, надавши аналогічні пояснення, викладені у позовній заяві, щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. не наполягали.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини справи, повно та всебічно дослідивши усі докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 11 вересня 2018 року Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 475, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 4).

У сторін у зареєстрованому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_9 (копія свідоцтва про народження а. с. 5).

Сторонами визнано і не спростовано, що вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини. Сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення, а тому слід шлюб розірвати.

Згідно довідки № 246 від 22.03.2021, виданої ЛКП «Балатон», син сторін проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 6).

Відповідач проживає окремо та не бере участі у матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок не залежить від матеріального становища батьків.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач має сталий дохід, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає можливим позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити повністю.

Згідно ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу ОСОБА_1 адвокатом Шимчишином І. С. на підставі договору № 27/04 про надання професійної правової допомоги від 27.04.2021 (а. с. 17).

Однак, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 1000,00 грн. та в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її адвокат Шимчишин І. С. не наполягали на такому стягненні, тому судові витрати на правничу допомогу слід покласти на позивача.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету слід повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 137, 141, 142, 180, 182-184 СК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 11 вересня 2018 року Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 475.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 її дошлюбне прізвище - « ОСОБА_12 ».

Стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 05 квітня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Повернути ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок), згідно квитанції № 1 від 29.03.2021.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. Т. Едер