ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5472/21 Справа № 202/506/13 Суддя у 1-й інстанції - Мороз В.П. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
УХВАЛА

26 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Деркач Н.М. ознайомившись з апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

За наслідками автоматичного розподілу справ колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді: Деркач Н.М., суддів: Демченко Е.Л., Пищиди М.М. розподілена цивільна справа за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року.

Ознайомившись з даною справою вважаю за необхідне заявити самовідвід, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, в разі переконання судді в наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

06 червня 2018 року колегією суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі головуючого судді: Петешенкової М.Ю., суддів: Деркач Н.М., Макаров М.О. ухвалено постанову по даній справі (т. 1 а.с. 244-247).

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року, постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с.43-46).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у складі головуючого судді: Ткаченко І.Ю., суддів: Куценко Т.Р., Каратаєвої Л.О., апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року залишено без змін (т. 2 а.с. 177-180).

Постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення суми за договором поруки скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с.253-260).

Згідно ч. 3 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Оскільки суддя Деркач Н.М. брала участь у вирішенні справи в апеляційній інстанції, з метою запобігання виникнення в учасників справи сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого при розгляді апеляційної скарги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року, вважаю за доцільне взяти самовідвід.

Частиною 2 статті 41 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 37,39 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Взяти самовідвід по цивільній справі № 22-ц/803/5472/21 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Деркач