Справа №162/174/21
Номер провадження 2/162/96/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Пилипчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 15 березня 2021 року звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 2395,00 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась її донька ОСОБА_4 , батьком якої є відповідач ОСОБА_2 ..

Вказує, що дочка проживає разом з нею, відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку дбати про добробут, фізичне та духовне виховання дитини. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Вважає що його доходи є достатніми для забезпечення матеріальних потреб їхньої дитини.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2395,00 гривень, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до її повноліття.

Ухвалою судді від 25 березня 2021 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина 3 статті 51 Конституції України).

Норма закону, яка передбачає обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, закріплена і в статті 180 Сімейного кодексу України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 23 жовтня 2012 року, батьком дитини є відповідач - ОСОБА_2 .

Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї доньки наряду з позивачем.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та ін.. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, прив`язкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом.

В пункті 17 Постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст.12, 76, 78 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

А ні позивачем, а ні відповідачем не було подано до суду будь-яких документів щодо стану здоров`я та матеріального становища як дитини, так і платника аліментів, не надано жодного доказу про наявність у відповідача рухомого чи нерухомого майна, грошових активів, а також наявність доходів та його матеріальну спроможність сплачувати аліменти у заявленому в позовній заяві розмірі.

Разом з цим, відповідно до вказаних вище норм закону, позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення їхній доньці ОСОБА_4 належного рівня життя, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, дотримуючись меж позовних вимог, суд визначає аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 в розмірі 1500,00 гривень,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 гривень, встановлений Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2020 року.

Керуючись статтями 4, 10, 19, 81, 141, 263-268, 274-279,354, 430 ЦПК України, на підставі статтей 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, з 15 березня 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору (отримувач: ГУК у м.Києві (м.Київ); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; рахунок №UA0026001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір у цивільній справі, Любешівський районний суд Волинської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2021 року.

Головуючий: Н.І. Гладіч