Провадження №2/523/1501/21
УХВАЛА

"13" квітня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі :

головуючої судді Середи І.В.,

за участі секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приморська державна нотаріальна контора у м.Одесі, ОСОБА_3 , про визнання договору дарування удаваним, визнання договору купівлі-продажу укладеним, визнання об`єктом правом спільної сумісної власності та визнання права власності щодо 11/50 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи міститься клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на суму позовних вимог на 11/50 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складають житловий будинок літ. «В» - житловою площею 29,9 кв.м., 11/50 огорожі № 1-5; 11/50 мостіння І., що належить відповідачу, а також просить заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Враховуючи предмет заявлених вимог, обсяг нерухомого майна, та згідно з вимогами п.2 ч.1 та ч.3 ст. 150 ЦПК України, з метою забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на 11/50 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складають: житловий будинок літ. «В» - житловою площею 29,9 кв.м., 11/50 огорожі № 1-5; 11/50 мостіння І., що належить відповідачу, а також просить заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, з метою виключення можливості відчуження чи передачі майна іншим особам на час розгляду справи.

При цьому, суд при вжитті заході виходить також із того, що невжиття таких заходів може призвести до ускладнення або неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Керуючись ст. ст.149-153, 260,261,353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 11/50 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складають: житловий будинок літ. «В» - житловою площею 29,9 кв.м., 11/50 огорожі № 1-5; 11/50 мостіння І., що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 13.04.2021 р.

Суддя