Справа № 308/5044/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця Ярошевського Д.А. про визнання неправомірними дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до приватного виконавця Ярошевського Д.А., в якій просить визнати неправомірні дії та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2020р. ВП №63821474, відкриту приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Дмитром Андрійовичем на підставі виконавчого листа №2-5536/11, виданого 30.10.2013р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на підставі якої винесено: постанову про арешт майна боржника від 04.12.2020 (ВП 63821474) на все рухоме та нерухоме майно, постанову про арешт майна боржника від 09.12.2020 (ВП 63821474) на нерухоме майно зареєстроване на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , постанову про арешт коштів боржника від 04.12.2020р. (ВП 63821474).

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Позовне провадження - це вид провадження у цивільному процесі, у якому розглядається спір про право цивільне, тобто спір, який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Наявність спору про право цивільне визначає і іншу характерну рису цього провадження - участь у ньому двох сторін - позивача та відповідача.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що позивач оскаржує постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2020 року, якою, на підставі виконавчого листа №2-5536/11 виданого 30.10.2013р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, було відкрито виконавче провадження №63821474. Вказаний виконавчий лист видано за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2013 року, справа №2-5536/11, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОБАНК" заборгованість по Договору про надання споживчого кредиту № 07/2008 від 09.07.2008 року станом на 25.07.2011 року у розмірі 73 700,18 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 25.07.2011 року 7,9711 грн. за один долар США становить 587 471, 50 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 45 823,16 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить 365 160,99 грн.; заборгованості по процентам - 17 873,04 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить 142 467,83 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6 070,49 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить - 48 388,49 грн.; пені за прострочення сплати процентів - 3 933,48 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить - 31 354,19 грн.. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОБАНК" суму судового збору у розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. 00 коп.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 являється боржником у виконавчому провадженні ВП 63821474, яке відкрите на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2013 року, справа №2-5536/11. Вказана обставина підтверджується також постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2020 року, ВП №63821474. Так, ОСОБА_1 , який є стороною виконавчого провадження, оскаржує рішення та дії приватного виконавця у даному виконавчому провадженні.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно положень ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 450 ЦПК України передбачено порядок розгляду скарг, встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, порядок оскарження рішень, дії (бездіяльності) приватного виконавця визначений Розділ VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та передбачає звернення до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції зі скаргою.

У даному випадку, позивач, як сторона виконавчого провадження в статусі боржника, оскаржуючи постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, для захисту своїх прав, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення, порушено його права чи свободи, має право звернутися до суду у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, а не у порядку позовного провадження, оскільки відповідні вимоги позивача мають розглядатись в межах контролю за виконанням судового рішення за скаргою боржника у виконавчому провадженні.

У позовній заяві жодних інших вимог матеріально-правового характеру заявлено не було.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер спірних правовідносин та предмет позовних вимог, так як позивач є боржником у виконавчому провадженні та оскаржує дії приватного виконавця, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі.

На виконання вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз`яснити позивачу про право звернення до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із відповідною скаргою на рішення, дії (бездіяльність) приватного виконавця.

Позивачу також слід роз`яснити, що відповідно пункту 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 447, 448 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Ярошевського Д.А. про визнання неправомірними дій та скасування постанови.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення до суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило