Провадження № 2/127/4186/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Чорнобров О.Л.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Огородника О.М.,

представника відповідачки - адвоката Казеко О.І.,

представника третьої особи - Кавки А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, про визнання права власності на самочинно збудовані приміщення та усунення перешкод користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинно збудовані приміщення та усунення перешкод користування земельною ділянкою. Позов мотивував тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2003 року та згідно реєстраційного посвідчення, виданого Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації від 16 січня 2008 року, позивач є співвласником 1/4частки будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, до вищезгаданого будинку було самовільно збудовані приміщення А1, А2, сараї Б, б, вбиральня Г, самовільно переобладнані приміщення кімната 1-4, площею 11,2 кв. м. кімната 2-4, площею 9,2 кв. м, які до складу спадкового майна не включені. 10 квітня 2006 року Ленінським районним судом м. Вінниці прийнято рішення, яким встановлено між співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 порядок користування, згідно якого виділено у користування власника Ѕ частини будинковолодіння ОСОБА_2 наступні приміщення: кухню 1-1 площею 6,4 м. кв., коридор 1-2 площею 12,8 м. кв., кімнату 1-3 площею 6,8 кв. м., кімнату 1-4 площею 11,2 кв. м., кімнату 1-5 площею 18,6 м. кв. У користуванні співвласників Ѕ частини будинковолодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_4 наступні приміщення: коридор 2-1 площею 5,4 кв.м., кімната 2-2 площею 8,0 кв.м., кімната 2-3 площею 21,4 кв.м., кімната 2-4 площею 9,2 кв.м., коридор 2-5 площею 3,2 кв.м., кухня 2-6 площею 11 кв.м., сараї Б, б, вбиральню Г.

13 вересня 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято рішення про встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0,0641 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на підставі висновку судової земельно-технічної експертизи №374 від 30.10.2017 року відповідно до додатку №5 варіанту №3, згідно якого ОСОБА_2 виділено в користування земельну ділянку загальною площею 0,0356 га, що складає 5/8 часток домоволодіння, що позначена на додатку №5 зеленим кольором; ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виділено в користування земельну ділянку, загальною площею 0,0156 га, що складає 3/8 часток домоволодіння, що позначена на додатку №5 рожевим кольором. Залишено в загальному користуванні земельну ділянку загальною площею 0,129 га, що позначена на додатку №5 фіолетовим кольором.

22 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття в експлуатацію об`єкта та декларацією про готовність об`єкта до експлуатації до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради. 09 жовтня 2020 року рішенням за №1203/20/36-01-24 Департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради повернуто декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та подані документи на доопрацювання у зв`язку з тим, що відсутня засвідчена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності та користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт, та заява про прийняття в експлуатацію об`єкта не підписана співвласниками земельної ділянки. При цьому позивач зазначає, що дані документи, не могли бути ним подані та не підписані співвласниками майна, оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_6 існує спір, не можливо дійти згоди щодо досудового та мирного врегулювання спору по питанню приватизації земельної ділянки та самовільно зведених приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається із технічного паспорта на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , документи, що підтверджують прийняття в експлуатацію зведених будівель А2 та А3 відсутні. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд:

- визнати за ним, право приватної власності на житлову прибудову «А2, А» загальною площею 55,7 кв.м., що складається із коридору, загальною площею 5,5 кв.м., гардеробної загальною площею 8,0 кв.м, кімнати загальною площею 19,4 кв.м., кімнати загальною площею 9,2 кв.м., коридору загальною площею 2,7 кв.м., кухні загальною площею 10,9 кв.м., яка розташована на земельній ділянці, площею 0,0129 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 витрати на оформлення технічного паспорту на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 2103,00 грн та витрати по виконанню робіт з розробки технічної документації про встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості у розмірі 1290,00 грн;

- зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою - шляхом надання згоди для подачі документів до компетентних органів для надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та подання декларації для введення в експлуатацію частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні, залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради.

14.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив (пояснення)третьої особи Департаменту архітектурно-будівельного контролю ВМР(вх. №87943) у якому вказано, що декларацію про готовність об`єкта до експлуатації повернуто Департаментом архітектурно-будівельного контролю ВМР позивачу ОСОБА_1 з підстав неузгодженості поданих документів, а саме: в поданих документах відсутня засвідчена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт; заява про прийняття в експлуатацію об`єкта не підписана співвласниками земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта, що суперечить п.2 розділу III Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд сільськогосподарського призначення. Крім того, посилаючись на правову позицію Верховного Суду зазначили, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво або за її рахунок(частина четверта статті 376 ЦК України). Аналіз норм частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником, що є єдиною умовою для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

18.01.2021 року представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Казека О.І. подано до суду відзив на позовну заяву (вх. №2910), згідно якого просила відмовити у задоволені позову повністю, оскільки позов безпідставний. Вказала, що житловий будинок знаходиться у спільній частковій власності, однак виділення окремих часток у натурі не здійснено. Рішенням Вінницького міського суду від 13.09.2017 року встановлено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,0641 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту на будинок окремі приміщення будинку, в тому числі, приміщення, на які позивач звернувся до суду про визнання права власності, є самочинно збудовані, що також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.10.2003 року та 14.08.2003 року. Зазначила, що на даний час відповідачу у встановленому законом порядку зазначена земельна ділянка, на якій знаходяться самочинно збудовані приміщення, не надана. Крім того, самочинні приміщення, на які позивач просить визнати право власності, знаходяться на земельній ділянці, площею 0,0129 га, яка визначена для спільного користування всіх власників домоволодіння. Разом з тим, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, зазначила, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво або за її рахунок. Право власності на самочинно збудоване майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. На підставі викладеного, представник відповідача просила відмовити повністю у задоволені позову.

Відповідачка ОСОБА_3 своїм правом на подання відзиву не скористалася.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Огородник О.М. позов підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, та просили його задовольнити. Позивач не заперечував, що земельна ділянка, на якій знаходяться самочинно збудовані приміщення, належить до комунальної власності. Пояснив, що позбавлений можливості приватизувати земельну ділянку, на якій знаходяться самочинно збудовані приміщення, оскільки вже використав своє право на приватизацію, водночас для укладення договору оренди необхідна згода ОСОБА_2 , яку остання не надає.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Казеко О.І. у задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи Кавка А.О. у задоволенні позову просила відмовити, з мотивів наведених у письмових поясненнях.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, однак 25.03.2021 року подала до суду заяву (вх. №20184) відповідно до якої просила цивільну справ №127/24588/20 розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовільнити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Цивільногокодексу України.

Судом встановлено, що згідно копії дубліката Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2003 року посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Терещенко В.В. (спадкова справа №700/2003, зареєстровано в реєстрі за №5-2811), спадкоємцем майна ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є по ј частині син ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 під номером 7 (3) належного померлій на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право приватної власності власності на будівлі, виданого виконкомом Вінницької міської ради 13 грудня 1972 року на підставі рішення виконкому вищезазначеної ради від 19.10.1972 року №869, дублікат якого виданий 31.07.2002 року, зареєстрованого в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 01 серпня 2003 року в реєстрову книгу №52 за №15442. На земельній ділянці розташовано: жилий будинок, саманний, обкладений цеглою, житловою площею 54,8 кв. м., зазначений на плані літерою «А», та огорожа №1-2. Самовільно зведені прибудови А1, А2, сараї Б, б, вбиральня Г, самовільно переобладнані приміщення-кімната 1-4, площею 11,2 кв.м., кімната 2-4, площею 9,2 кв. м. до складу спадкового майна не включені. На Ѕ частину спадкового майна Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 14 серпня 2003 року за реєстровим №2-1285 видане свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 4-5).

На підставі вищевказаного свідоцтва за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на ј частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 і записано в реєстрову книгу за № 52 за реєстровим №15442, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 16.01.2008 року Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації (а.с. 6).

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.2003 року,посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Домбровською І.Є. (спадкова справа №700/2003 року, зареєстровано в реєстрі за №2-1285, спадкоємцями майна ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є в ј частці кожний: дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_8 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з цілого жилого будинку з господарськими будівлями, розташовано в АДРЕСА_1 під номером 7 (3), належного померлій на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право приватної власності на будівлі, виданого виконкомом Вінницької міської ради 13 грудня 1972 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 19 жовтня 1972 року №869, дублікат якого виданий 31 липня 2003 року, зареєстрованого в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 01 серпня 2003 року за №15442. На земельній ділянці розташовано: жилий будинок А з прибудовами, 1972 року побудови, жилою площею 54,8 кв. м., та слідуючі господарські будівлі: огорожа №1-2. Самовільно зведені побудови: прибудова А1, А2, сараї Б, б, вбиральня Г та самовільно переобладнані кімнати 1-4, площею 11,2 кв.м., 2-4 площею 9,2 кв. м. в свідоцтво про право на спадщину не включені. На Ѕ частку вказаного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину ще не видано (а.с. 71).

Рішенням Третейського суду, утвореного для вирішення конкретного спору в складі правознавця ОСОБА_9 від 30.05.2005 року, позивач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_8 , вирішено договір дарування ј частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за АДРЕСА_2 , укладений 30 травня 2005 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 визнати дійсним, визнати за ОСОБА_2 за вказаним договором право власності на ј частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за АДРЕСА_2 (а.с. 72-73).

На підставі вищевказаного рішення Третейського суду, Комунальним підприємством «ВООБТІ» зареєстровано право особистої власності за ОСОБА_2 на ј частки будинковолодіння АДРЕСА_2 та записано в реєстрову книгу №52 за реєстровим №15442, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 30.05.2005 року (а.с. 74).

Згідно реєстраційного посвідчення від 25.01.2007 року, Комунальне підприємство «ВООБТІ» посвідчує, що Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2 з правом приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницької державною нотаріальною конторою від 14 серпня 2003 року за реєстровим №2-1285; рішення Третейського суду м. Вінниці від 30 травня 2005 року; рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 квітня 2006 року справа №2-100/06 року і записано в реєстрову книгу за №52 за реєстровим №15442 (а.с. 75).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП«ВМБТІ» від 11.11.2010 року, ОСОБА_2 належитьЅ частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (форма власності - приватна спільна часткова, реєстраційний номер 31074255) (а.с. 76).

Судовим експертом Данилюком В.О. розроблено варіант 3 встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 641,0 кв.м. домоволодіння АДРЕСА_1 між співвласниками (а.с. 11) згідно якого

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2017 року у цивільній справі № 127/20341/16-ц, встановлено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,0641 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі висновку судової земельно-технічної експертизи № 374 від 30.10.2017 року відповідно до додатку № 5 варіанту № 3, згідно яким ОСОБА_2 виділено в користування земельну ділянку загальною площею 0, 0356 га, що складає 5/8 часток домоволодіння, що позначена на додатку № 5 зеленим кольором. ОСОБА_1 та ОСОБА_11 виділено в користування земельну ділянку, загальною площею 0,0156 га, що складає 3/8 часток домоволодіння, що позначена на додатку 5 рожевим кольором. Залишено в загальному користуванні земельну ділянку загальною площею 0,0129 га, що позначена на додатку № 5 фіолетовим кольором (а.с 7-9, 11).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2017 року у цивільній справі № 127/20341/16-ц ухвалено виправити у вищевказаному рішенні описку в даті винесення рішення, вважати вірною «14.12.2017 року» (а.с. 10).

На підставі договору №6769 від 15.07.2020 року (далі - Договір) укладеного між КП «ВМБТІ» та ОСОБА_1 (а.с. 22), виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 22.07.2020 року (інвентаризаційна справа № 15948) (а.с. 21),згідно якого на території розташовані житловий будинок А, прибудови А1, А2, А3, веранда а1, сарай Д, убиральня Ж, огорожа №1-4. При цьому, схема розташування будівель та споруд містить примітку про відсутність у розпорядженні виконавця документа, що підтверджує прийняття до експлуатації зведених будівель літ «А2», «А3». Крім того, згідно примітки документ, що підтверджує прийняття до експлуатації зведених приміщень №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-11, 1-12, 2-1, 2-2, 2-6, а також влаштування віконного прорізу в приміщенні 1-9, в розпорядженні виконавця відсутній (а.с. 17-21).

Відповідно до п. 3.6 Договору, ОСОБА_1 сплачено 587,00 грн за вартість робіт та послуги, що підтверджується копією фіскального чеку КП «Вінницьке міське БТІ» № від 15.07.2020 року (а.с. 24).

Крім того, позивачем додано копію фіскального чеку КП «Вінницьке міське БТІ» № від 10.08.2020 року із зазначенням «доплата» на суму 1516,00 грн (а.с. 23).

26 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та ЦРФ ДП «УкрДАГП» укладено договір №2045/01-10/20 про виконання робіт з виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі ( АДРЕСА_1 ) (а.с. 29). Відповідно до п. 2 Договору сторонами досягнуто згоди про розмір договірної суми згідно розрахункового кошторису - 1278,00 грн, сплата яких підтверджується копією квитанції №4 АТ «Ощадбанк» від 27.10.2020 року (а.с. 28).

Як слідує із витягу з рішення Вінницької міської ради «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» від 25.09.2020 року №2419, вирішено надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Вінниці ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , в межах існуючого будинковолодіння (частка на майно у будинковолодінні складає ј), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0129 га (для присвоєння кадастрового номера земельній ділянці). Порядок користування земельною ділянкою встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2017 року (а.с. 30).

30.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради із заявою про прийняття в експлуатацію об`єкта, а саме реконструкції частини житлового будинку «А» за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, на вищевказаній заяві відсутні підписи погодження співвласників житлового будинку (а.с. 12). Також, подав декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - реконструкції частини житлового будинку «А» за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-15).

Департаментом архітектурно-будівельного контролю ВМР 09.10.2020 року (№1203/20/36-01-24 від 09.10.2020), за результатами розгляду декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва,керуючись ч. 6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 Розділу ІІІ Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (ССІ), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт затвердженого наказом Мінрегіону №158 від 03.07.2018 року (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2018 року №342), повернуто декларацію, так як встановлено неузгодженість поданих документів, а саме:

- в поданих документах відсутня засвідчена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт;

- заява про прийняття в експлуатацію об`єкта не підписана співвласниками земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта, що суперечить п.2 розділу III Порядку (а.с. 16).

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проєктувальником вихідних даних; 2) розроблення проєктної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проєктної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що слугують умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї з трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Разом з цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст. 331, 375, 376, 380 ЦК України, правовою підставою визнання судом права власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути не лише відсутність порушення прав інших осіб таким визнанням, а й встановлення судом відповідності такого об`єкта архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам.

Тому, вирішуючи справу про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити всі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушення будівельних норм та правил істотними.

До того ж, при вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи, та передбачених ст. 27, 29-31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (ст. 34, 37 цього Закону).

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до статей 26, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пунктів 2, 9, 13, 19 Порядку декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підтвердженням замовника того, що об`єкт, який будувався, вже збудований (закінчений будівництвом) та готовий до експлуатації і її реєстрація державним органом, та є визнанням завершення будівництва, у відповідності із технічними умовами, будівельними нормами та положеннями законодавства, що регулює будівництво та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості, і дає підстави для набуття права власності через здійснення державної реєстрації.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Такий висновок висловив Верховний Суд у постановах: від 18 грудня 2018 року у справі №450/2307/15-ц, від 28 травня 2020 року у справі № 718/785/17, від 30 червня 2020 року у справі № 727/9974/17.

Визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено, на що неодноразово наголошував Верховний Суд.

До того ж слід звернути увагу, що п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» врегульовано питання прийняття в експлуатацію збудованих у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів та передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію ці об`єкти.

Прийняття в експлуатацію цих об`єктів визначено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 03.07.2018 №158 «Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт» та передбачено, що прийняття в експлуатацію здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (ССІ), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт затвердженого наказом Мінрегіону №158 від 03.07.2018 року (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2018 року №342), замовник (або уповноважена особа) подає з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги» до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта або через електронний кабінет замовника заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта, до якої додаються:

1) один примірник заповненої декларації;

2) звіт (крім випадків, передбачених пунктом 5 розділу ІІ цього Порядку);

3) засвідчені в установленому порядку копії:

документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт;

технічного паспорта (з відміткою у випадках, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку).

Технічні паспорти, складені до набрання чинності цим Порядком, щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно подаються за умови проставлення в них відповідної відмітки про проведення їх технічного обстеження.

Заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта підписують також співвласники земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта (у разі їх наявності).

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували право користування земельною ділянкою. Із матеріалів справи вбачається, що декларація про готовність до експлуатації об`єкта будівництва: «Реконструкція частини житлового будинку по АДРЕСА_1 » Департаментом архітектурно-будівельного контролю ВМР 09.10.2020 року (№1203/20/36-01-24 від 09.10.2020), за результатами розгляду,повернута, так як встановлено неузгодженість поданих документів, а саме: в поданих документах відсутня засвідчена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт; заява про прийняття в експлуатацію об`єкта не підписана співвласниками земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта, що суперечить п.2 розділу III Порядку.

При цьому, згідно п. 4 Розділу ІІІ Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (ССІ), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт затвердженого наказом Мінрегіону №158 від 03.07.2018 року (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.12.2018 року №342)дані, зазначені в декларації, мають узгоджуватися з документами, які подаються разом з нею. Замовник є відповідальним за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації, відповідно до вимог чинного законодавства.

Матеріали справи не містять доказів, що органом державного архітектурно-будівельного контролю приймалось рішення про реєстрацію декларації про готовність спірних об`єктів до експлуатації, а також доказів уведення об`єктів нерухомого майна в експлуатацію в установленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права позивачем суду не надано.

Згідно п. 5 Розділу ІІІ вказаного Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає замовнику декларацію та подані документи на доопрацювання з обґрунтуванням причин у строк, передбачений для її реєстрації, якщо декларацію подано чи оформлено з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, недостовірних відомостей у поданих документах. Копія декларації зберігається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно ч. 6 ст. ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду. Декларація про готовність об`єкта до експлуатації повертається замовнику в спосіб, відповідно до якого були подані документи (у паперовій або електронній формі). Відомості про повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації підлягають внесенню до Реєстру будівельної діяльності.

Крім того, згідно п. 2 Розділу ІІІ вказаного Порядку заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта підписують також співвласники земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта (у разі їх наявності).

Однак, 30.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради із заявою про прийняття в експлуатацію об`єкта, а саме реконструкції частини житлового будинку «А» за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, на вищевказаній заяві відсутні підписи погодження співвласників житлового будинку.

Співвласник будинковолодіння відповідач ОСОБА_2 заперечує щодо надання такого погодження, оскільки житлові приміщення, які є у спільній частковій власності у позивача, знаходяться на земельній ділянці площею 0,0129 га, яка за рішенням суду від 14.12.2017 року визначена для спільного користування всіх власників домоволодіння. Самочинні приміщення, право власності на які просить визнати позивач, знаходяться на земельній ділянці, що є у спільному користуванні власників домоволодіння, а тому порушуються права інших співвласників житлового будинку, а саме ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Питання розподілу судових витрат вирішується відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 16, 328, 331, 375, 376, 380, 392 ЦК України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, ст. 5, 12, 13, 76-82, 84, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, про визнання права власності на самочинно збудовані приміщення та усунення перешкод користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа: Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, місцезнаходження: вул. Театральна, буд. 29, м. Вінниця, .

Повний текст рішення суду буде виготовлено 26.04.2021 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна