Справа №461/627/21
Провадження 2/461/765/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

при секретарі судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитом, визнання кредитного договору та договору застави виконаними та припиненими, зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, в якому просить визнати незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитом, визнати кредитний договір та договір застави виконаними та припиненими, зняти заборону на відчуження рухомого майна, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2800 грн. та судовий збір.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 31 жовтня 2013 року між позивачем та АТ «Ідея Банк» був укладений кредитний договір №910.2481 відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 170847,00 грн. на строк 84 місяці. Згідно пункту 1 договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як мінна частин ставки збільшена на 7.4900% (маржу банку). Пунктом 2 визначено, що станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління Банку, становить 9,5000%, що разом з Маржою Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16,9900%. На виконання умов Договору між Позичальником та банком був підписаний Додаток №1 до кредитного договору та Додаток №2 - розрахунок сукупної вартості кредитування та реальної процентної ставки. Позивач зазначив, що в листопаді 2020 року здійснив останній платіж, відтак, сума у розмірі 293310,59 гривень була повністю сплачена відповідно до розрахунку сукупної вартості кредитування та реальної процентної ставки. Згодом, позивач дізнався, що 02.06.2014 року відбулося підняття річної процентної ставки за кредитним договором до рівня 20,94%, 01.07.2015 року до рівня 30,00%, а 15.07.2015 року банком прийнято рішення про повернення відсоткової ставки до її попереднього рівня (20,94%). Позивач вважає, що банком було змінено відсоткову ставку за кредитом без дотримання будь-яких процедур, порушуючи норми чинного законодавства, недотримуючись умов кредитного договору. Зазначає, що зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, просить позов задоволити.

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2021 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

12.03.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у яких представник зазначив, що банком було піднято відсоткову ставку з 02.06.2014 року і змінено її з 16,99% на 20,94 %. Про зміну відсоткової ставки та відповідно нові графіки були направлені на адресу позивача 19.05.2014 року, що підтверджується поштовими реєстрами. В 2015 році банком було піднято процентну ставку до 30,00% річних та повідомлено позивача листом, до якого був доданий графік сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки до кредитного договору станом на 12.05.2015 року. В даному розрахунку в графі діюча номінальна ставка вказана ставка 20,9400% тобто та ставка яка діяла з 02.06.2014 року і про ознайомлення з якою заперечує позивач. Те, що ОСОБА_1 отримував лист банку у 2015 році позивач сам підтвердив у позові. Тобто позивач знав про підняття ставки, але з якихось причин не хотів оплачувати заборгованість по цій відсотковій ставці. Окрім того листом від 20.07.2015 року №062/94416 банк повідомив про те, що повертає відсоткову ставку до попереднього рівня та надав графік сплати ануїтентних платежів від 22.07.2015 року з якого видно, що відсоткова ставка змінена. Окрім того, представник відповідача повідомив, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №910.24681 від 31.10.2013 року позивачем не виконано зобов`язання по кредитному договору в повному обсязі, у позивача наявна заборгованість, яка становить 66 615,51 грн. Оскільки, зобов`язання по кредитному договору є не виконанні, тому відсутні правові підстави для припинення кредитного договору. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

20.04.2021 року через канцелярію Галицького районного суду м.Львова від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, у яких представник зазначив, що ОСОБА_1 отримував у 2015 році пропозицію щодо підвищення відсоткової ставки, на яку надав банку письмові заперечення щодо підняття відсоткової ставки. Просив задоволити позов у повному обсязі.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на поштову та електронну адреси сторін.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.15, ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.

За змістом статтей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі.Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Статтею 1056-1 ЦК Українивизначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено, що 31 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» був укладений кредитний договір №910.2481 відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 170847,00 грн. на строк 84 місяці /а.с.8-10/.

Згідно пункту 1 параграфу 3 договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як мінна частин ставки збільшена на 7.4900% (маржу банку) /а.с.8-10/.

Пунктом 2 параграфу 3 договору визначено, що станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління Банку, становить 9,5000%, що разом з Маржою Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16,9900%/а.с.8-10/.

Пунктом 3 параграфу 3 кредитного договору встановлено порядок визначення змінної частини ставки.Так, зокрема, цим пунктом передбачено, що змінна частина ставки дорівнює потрійній середньозваженій процентній ставці за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств в гривні по всій банківській системі України за попередній місяць (під «попереднім» розуміється останній місяць, за який опублікована інформація на сайті НБУ на момент затвердження змінної частини процентної ставки по кредиту) (пункт 4.1.2.11 Розділу Фінансові ризики. Статистика щомісячного електронного бюлетеня НБУ), надалі «індекс». Індекс встановлюється НБУ та використовується, як база для визначення процентної ставки. Індекс переглядається та може змінюватись не частіше ніж раз на 12 місяців. Статистичні дані НБУ, які містять індекс, розміщуються для ознайомлення відповідно до графіку поширення статистичних даних на офіційному сайті НБУ.

Згідно з пунктом 4 параграфу 3 кредитного договору, банк може в будь-який момент за рішенням Правління банку визначити змінну частину процентної ставки нижчу ніж ставка, яка розрахована відповідно до пункту 3 параграфу 3 цього договору на основі зміни ключових ринкових показників.

Пунктом 5 параграфу 3 кредитного договору визначено порядок повідомлення позичальника про зміну розміру процентної ставки.

Зокрема, передбачено, що банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надсилає позичальнику новий графік щомісячних платежів листом без внесення змін (доповнень) до договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Таке повідомлення вважається відісланим в день його відправлення на адресу позичальника, що зазначена в цьому договорі. До направлення повідомлення на адресу позичальника поштою прирівнюються також і його вручення позичальнику, члену його родини чи представнику позичальника під розписку. Новий графік щомісячних платежів стає невід`ємною частиною цього договору.

У пункті 6 параграфу 3 кредитного договору зазначено, що позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки за весь період кредитування і погоджується на ці ризики.

Отже, з урахуванням наведених вище умов кредитного договору, доводи позивача про те, що банком було змінено відсоткову ставку за кредитом без дотримання будь-яких процедур, порушуючи норми чинного законодавства, недотримуючись умов кредитного договору, є безпідставними, оскільки, як зазначено вище, ця ставка була визначена на день укладення кредитного договору, а вона за умовами договору є змінюваною.

Про розмір нової ставки, яка встановлювалась банком з 02.06.2014 року, позивача було повідомлено у встановленому кредитним договором порядку, що підтверджується повідомленням банку №16.1-05/54017, що підтверджується поштовими реєстрами /а.с.59-67/. В 2015 році банком було піднято процентну ставку до 30,00% річних та повідомлено позивача листом до якого був доданий графік сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки до кредитного договору станом на 12.05.2015 року, що підтверджується поштовими реєстрами /а.с.68-74/. Окрім того листом від 20.07.2015 року №062/94416 банк повідомив позивача про те, що повертає відсоткову ставку до попереднього рівня та надав графік сплати ануїтентних платежів від 22.07.2015 року з якого видно, що відсоткова ставка змінена.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Із наданого суду представником відповідача розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №910.24681 від 31.10.2013 року вбачається, що станом на 05.03.2021 року заборгованість позивача по кредитному договору складає 66615 грн. 51 коп., з яких: основний борг в розмірі - 0 грн.; прострочений борг в розмірі 61405,67 грн.; строкові проценти 140,91 грн.; прострочені проценти 5068,93 грн.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Окрім того, суд звертає увагу, що за наведеними вище положеннями кредитного договору позивач ствердив, що усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини процентної ставки за весь період кредитування і погоджується на ці ризики, і договору в частині визначення змінної частини процентної ставки не оспорював, а тому його посилання на невідповідність умов кредитного договору в цій частині вимогам статті 1056-1 ЦК України є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене та те, що зобов`язання по кредитному договору №910.24681 від 31.10.2013 року ОСОБА_1 в повному обсязі невиконане, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 15, 16, 203, 207, 215, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.62, 81, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитом, визнання кредитного договору та договору застави виконаними та припиненими, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, .

Суддя Зубачик Н.Б.