ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 234/1257/17
провадження № 6/753/70/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про зміну способу виконання рішення суду в частині звернення стягнення на майно, видачу виконавчого листа для виконання рішення суду у цивільній справі № 753/1257/17, боржник: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

Представник Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду в частині звернення стягнення на майно, видачу виконавчого листа для виконання рішення суду у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2019 позовні вимоги акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист від 16.03.2020, яким у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за Кредитним договором № 24380973 від 11.10.2013 в розмірі 219 717 грн. 77 коп. та 22 855 грн. 00 коп., звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль: хетчбек-В, марка «Skoda Octavia», рік випуску: 2013; колір білий; номер кузову НОМЕР_1 , двигун: V= 1800 куб. см.; реєстраційний номер: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий), шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни предмета застави за Договором застави транспортного засобу № 24382331 від 11.10.2013, що підлягає визначенню незалежним суб`єктом оціночної діяльності на момент такого продажу, обраним АТ «Перший український міжнародний банк».

02.09.2020 стягувач пред`явив виконавчий лист на примусове виконання до Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у м. Макіївці Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. (Харків) згідно із заявою про примусове виконання рішення № КНО - 44.2.1/835 від 01.09.2020.

15.09.2020 у прийнятті виконавчого листа було відмовлено на підставі п.7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Стягувач на зв`язок до боржника ОСОБА_2 вийти не може, місцезнаходження автомобіля йому не відоме, а тому законне рішення суду залишається не виконаним, а головне його завдання відновлення та захист законних прав позивача не досягнена.

Крім того, порядок реалізації майна, вказаний у виконавчому листі, станом на сьогодні не передбачений Законом України «Про виконавче провадження», а тому не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, а враховуючи неможливість реалізувати автомобіль самостійно, рішення суду за таких обставин не може бути виконано.

Представник заявника Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак їх неявка не є перешкодою для вирішення заяви про зміну способу виконання рішення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2019 позовні вимоги акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено та у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за Кредитним договором № 24380973 від 11.10.2013 в розмірі 219 717 грн. 77 коп. та 22 855 грн. 00 коп., звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль: хетчбек-В, марка «Skoda Octavia», рік випуску: 2013; колір білий; номер кузову НОМЕР_1 , двигун: V= 1800 куб. см.; реєстраційний номер: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий), шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни предмета застави за Договором застави транспортного засобу № 24382331 від 11.10.2013, що підлягає визначенню незалежним суб`єктом оціночної діяльності на момент такого продажу, обраним АТ «Перший український міжнародний банк».

Передано предмет застави - автомобіль: хетчбек-В, марка «Skoda Octavia», рік випуску: 2013; колір білий; номер кузову НОМЕР_1 , двигун: V= 1800 куб. см.; реєстраційний номер: НОМЕР_2 , в управління акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на період до його реалізації.

Надано повноваження акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме: транспортний засіб, тип : хетчбек-В, марка «Skoda Octavia», рік випуску: 2013; колір білий; номер кузову НОМЕР_1 , двигун: V= 1800 куб. см.; реєстраційний номер: НОМЕР_2 , із зняттям вказаного транспортного засобу з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої реалізації, а також надати акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» всі повноваження, необхідні для продажу вказаного майна.

Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 08.11.2019.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до інтерпретації Європейським Судом з прав людини п.1 ст. 6 «Право на справедливий судовий розгляд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «суду» в сенсі даної статті і що право кожного на судовий захист стало б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим до збитку однієї зі сторін (постанови від 19.03.97 року по справі «Хорнсби (Hornsby) проти Греції», від 07.05.2002 року по справі «Бурдов проти Росії», від 27.05.2004 року по справі «Метаксас (Метексас) проти Греції», від 29 березня 2006 року по справі «Мостаччуоло (Mostacciuolo) проти Італії (N 2)», від 15.02.2007 року по справі «Райлян проти Росії» і ін.).

За змістом частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

При вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.

Іншими словами, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Отже, обрання способу звернення стягнення на предмет застави, яким визначається спосіб захисту прав обтяжувача є прерогативою останнього, а зміна цього способу можлива у випадку, коли один із таких способів не забезпечує реального захисту прав обтяжувача.

15.09.2020 Головним державним виконавцем Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у м. Макіївці Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у прийнятті виконавчого листа було відмовлено на підставі п.7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходження автомобіля стягувачу невідоме. Протягом цього часу обов`язкове судове рішення залишається невиконаним, що призводить до заподіяння шкоди обтяжувачу у виді знецінення предмета застави.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404- VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Проте, рішення в даній справі не містить заходів саме примусового виконання рішень щодо реалізації майна шляхом продажу, які здійснює державний (приватний) виконавець, оскільки рішенням суду звернуто стягнення на предмет застави шляхом надання банку права в самостійному порядку здійснити продаж предмета застави будь-якій особі покупцеві.

Таким чином, позивачу не потрібно звертатися до виконавчої служби для виконання рішення суду щодо реалізації заставного майна, оскільки рішення не містить заходів примусового виконання рішень, які б було необхідно виконувати державному (приватному) виконавцю (окрім як вилучення майна та передача його банку, стягнення судових витрат з відповідачів на користь банку).

У зв`язку з цим рішення суду щодо реалізації заставного майна шляхом його продажу не підлягає примусовому виконанню державним (приватним) виконавцем на підставі.

Разом з тим, сама по собі відсутність виконавчого провадження через неможливість виконання рішення суду в порядку, позбавляє позивача можливості виконати рішення суду, яким йому надано право на продаж предмета застави будь-якій особі.

За вищевказаних обставин зміна способу виконання рішення з надання права продажу на публічних торгах, не є зміною рішення суду по суті та не є зміною способу захисту. Тотожних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року по справі № 509/667/15-ц. /

Відповідно до п.4 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Таким чином, продаж предмета застави заставодержателем від імені заставодавця або ж відчуження предмета застави на прилюдних торгах є лише способом виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет застави, при зміні якого не відбувається зміна рішення по суті.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного суду, висловленим під час розгляду цивільної справи № 509/667/15-ц, а відтак, оскільки виконати рішення суду неможливо у зазначений в ньому спосіб, суд приходить до висновку, що необхідно змінити спосіб виконання рішення Дарницького суду від 07.10.2019 у справі № 753/1257/17-ц, шляхом реалізації предмета застави на публічних торгах у порядку виконавчого провадження, за ціною, встановленою суб`єктом оціночної діяльності.

Відповідно, заяву слід визнати обґрунтованою та задовольнити.

Керуючись ст.ст.258-260, 353, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Заяву Акціонерного товариства «Перший Український » про зміну способу виконання рішення суду - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2019 у справі № 753/1257/17-ц в частині звернення стягнення на предмет застави наступним чином: у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за Кредитним договором № 24380973 від 11.10.2013 в розмірі 219 717 грн. 77 коп. та 22 855 грн. 00 коп., звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль: хетчбек-В, марка «Skoda Octavia», рік випуску: 2013; колір білий; номер кузову НОМЕР_1 , двигун: V= 1800 куб. см.; реєстраційний номер: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), шляхом реалізації на прилюдних торгах, у порядку виконавчого провадження, за ціною, встановленою суб`єктом оціночної діяльності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Ю.С.МИЦИК