Ухвала

26 квітня 2021 року

м. Київ

справа 465/8461/15-ц

провадження № 61-5927ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 22 січня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_3 на 46/100 частини квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 46/100 частини квартири АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_3 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Франківського районного суду

м. Львова від 22 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 18 грудня

2021 року, у якій вона просила скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третійстатті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 23 грудня 2020 року, останнім днем на її касаційне оскарження було

22 січня 2021 року, а касаційна скарга згідно відтиску поштового штемпеля на конверті подана 08 квітня 2020 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що ОСОБА_1 не була залучена до участі у розгляді справи, однак оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки. Про ухвалення Львівським апеляційним судом постанови від 23 грудня 2020 року їй стало відомо 09 березня 2021 року після отримання позовної заяви у справі № 465/1407/21 (за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька І. В., ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування номерів записів про право власності/довірчої власності, припинення права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності). Доказів на підтвердження зазначеного не надала.

Зазначені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати поважними, оскільки, вони не підтверджені будь-якими доказами.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження, навести поважні підстави для поновлення строку та надати належні докази для їх підтвердження, зокрема, що про ухвалення оскаржуваної постанови апеляційного суду ОСОБА_1 стало відомо 09 березня 2021 року.

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Касаційна скарга містить клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі положень пункту 3 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», згідно з якими враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який вирішуючи це питання враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обгрунтовується рівень її майнового стану.

Суд касаційної інстанції, урахувавши наведені у клопотанні доводи, дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору на підставі положень пункту 3 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки вона не надала доказів на підтвердження скрутного майнового стану та неможливості сплати судового збору.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (1 218,00х5=6 090,00).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір з урахуванням 1 відсотку ціни позову (не менше 487,20 грн та не більше 6 090,00 грн) помноженого на 200 відсотків або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

ОСОБА_1 не позбавлена можливості повторно звернутися з клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги за наявності передбачених законом підстав, підтверджених відповідними доказами.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 17 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик