21 квітня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
за участю секретаря Романенко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,
Ухвалою суду від 06.10.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 05.04.2011 року власником транспортного засобу ГАЗ 3309 354АСАМ-10.1.2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона».
Згідно акту розслідування нещасного випадку, що стався 26.08.2019 року близько 14-00 год. на Міському комунальному підприємстві «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» від 12.09.2019 року встановлено, що 26.08.2019 року о 07-20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів на міському комунальному підприємств і«Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона», згідно наказу від 22.08.2019 року №530 «Про організацію роботи служб МКП «ВУВКГ м.Херсона» з 24 по 26 серпня 2019 року» вийшов на роботу в вантажний гараж автотранспортної служби МКП «ВУВКГ м.Херсона» за адресою: м.Херсон, вул.Макарова, 201. Перед початком виконання робіт відповідач пройшов перед рейсовий медичний огляд і був визнаний придатним до керування автомобілем. Після цього, разом з відповідальним за проведення перевірок транспортних засобів в.о. начальника автотранспортної служби Добушем М.Й пройшов перевірку технічного стану автомобіля ГАЗ 3309, державний номер НОМЕР_1 , отримав подорожний лист №5523 від 26.08.2019 року і завдання, згідно наказу, виїхати до дільниці з експлуатації та ремонту водопровідних мереж за адресою АДРЕСА_1 . Для роботи був визначений склад чергової бригади слюсарів аварійно-відновлювальних робіт під керівництвом інженера дільниці з експлуатації та ремонту водопровідних мереж ОСОБА_2 . В подальшому, відповідач отримав завдання від ОСОБА_2 вивезти бригаду слюсарів АВР за адресою: вул.Лавреньова, 28, для виконання робіт з усунення витоку води з водоводу згідно наряду №46 від 23.08.2019 року. Під час руху по вул.Нафтовіків, в районі м`ясокомбінату, при переулаштуванні у перший ряд, ОСОБА_1 різко повернув кермо вправо, що призвело до перекидання автомобіля на лівий бік. На місце ДТП прибули наряд роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області, екіпаж пожежного автомобіля добровільної пожежної рятувальної частини Корабельного районного відділу м.Херсона ДУ ДСНС України в Херсонській області та карета швидкої медичної допомоги. Медичні працівники швидкої допомоги з метою проведення огляду на наявність травм доставили ОСОБА_1 в приймальне відділення Херсонської області клінічної лікарні, де після обстеження було встановлено, що відповідач, зокрема перебував у стані алкогольного сп`яніння (клінічно).
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.09.2019 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення. З вказаної постанови встановлено, що ОСОБА_1 , 26.08.2019 року близько 13-47 год. у м.Херсоні, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3309, д.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п.2.3б, 12.1 ПДР України, будучи неуважним, не дотримався безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням, через що автомобіль, яким він керував перекинувся, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 , після ДТП, в порушення п.2.10є ПДР України, вжив алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 надав заяву в якій вину у вчиненні правопорушень за ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП визнав.
Відповідно до частин першої, другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Частиною 1 статті 130 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №522/4619/16-ц (провадження №14-634цс18) зроблено висновок, що «стаття 132КЗпП передбачає матеріальну відповідальність у межах середнього місячного заробітку і не містить випадків повної матеріальної відповідальності. Вичерпний перелік випадків повної матеріальної відповідальності передбачений статтею 134 КЗпП. Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду,лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (частина друга статті 130 КЗпП).
Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29грудня 1992року №14«Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам,установам,організаціям їх працівниками» при розгляді справ за позовами про покладення повної матеріальної відповідальності за п.4 ст.134 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації працівником, який знаходився у нетверезому стані, судам необхідно враховувати, що нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом. Маючи на увазі, що заподіяння шкоди працівником, який був у нетверезому стані, є одним з найгрубіших порушень трудових обов`язків, зменшення розміру відшкодування за цю шкоду, як правило, не допускається.
Статтею 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.
Встановлено, що шкода заподіяна відповідачем, який на момент ДТП перебував в нетверезому стані, що відповідно до п.4 ст.134 КЗпП України є підставою для матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини підприємству.
Відповідно до частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За правилами ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню останньому.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст.130, 134 КЗпП України, суд
Позов Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан