Справа № 453/133/21
№ провадження 2/453/188/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сколівської міської ради про визнання права власності на 14/100 частку нерухомого майна колишнього колгоспного двору в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду із позовною заявою до Сколівської міської радипро визнання права власності на нерухоме майно, а саме 14/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями, в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 13 травня 1993 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 21.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 28 квітня 2020 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запису № 32. Ще за життя, а саме 01 квітня 1993 року, її бабуся ОСОБА_2 склала в її користь заповіт, посвідчений секретарем виконкому Верхньосиньовидненської селищної ради Яцик Г.Д. від 01 квітня 1993 року за реєстр. № 11, згідно якого усе належне майно заповіла їй.Даний заповіт є чинним.

Згідно довідки - характеристики, виданої Стрийським МБТІ за №1548 від 11 серпня 1994 року вбачається, що співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 були: бабуся ОСОБА_2 (14/100) часток житлового будинку, батько ОСОБА_3 (46/100) часток житлового будинку та позивачка (40/100) часток житлового будинку. Після смерті батька - ОСОБА_3 позивачка прийняла спадщину за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Сколівської ДНК Львівської області, реєстраційний № 623 від 18 грудня 2020 року. Таким чином, позивач стала власником 86/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 .

18 грудня 2020 року позивачка подала до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі. На підставі цієї заяви Сколівською державною нотаріальною конторою 18 грудня 2020 року заведено спадкову справу № 299/20, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18 грудня 2020 року № 62959676.

Проте Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутності документів на право власності на вище наведене майно та державної реєстрації права власності на спадкове майно, про що свідчить лист Сколівської ДНК від 18 грудня 2020 року № 823/01-16, внаслідок чого вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 29 березня 2021 року, з викликом сторін.

Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті на 22 квітня 2021 року

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак до початку судового засідання подала заяву ( вх.№ 2028) від 14 квітня 2021 року про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити.

Відповідач Сколівська міська рада - міський голова Романишин М. подав до суду заяву(вх.№1674 від 29.03.2021 року) про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнає.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки - ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 13 травня 1993 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 21.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 28 квітня 2020 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 32.

Згідно копії свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_4 , виданого 09 травня 1959 року Верхньосиньовидненською сільською радою Сколівського району Дрогобицької області, актовий запис №52 від 25 квітня 1959 року, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтво про укладення шлюбу серіі НОМЕР_5 , виданого 19 листопада 1977 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 44, після одруження ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 01 квітня 1993 року секретарем виконкому Верхньосиньовидненської селищної ради Яцик Г.Д. за реєстр. № 11, який зареєстрований в Спадковому реєстрі (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18 грудня 2020 року №62959676 та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18 грудня 2020 року №62959562), згідно якого все її майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона буде мати право, заповіла внучці - ОСОБА_1 . Даний заповіт є чиним.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої увійшло право власності на 14/100 частки житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 13 листопада 2020 року за № 2739 вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті постійно проживала по АДРЕСА_1 , заповіт був складений у Верхньосиньовидненській селищній раді.

Згідно довідки - характеристики, виданої Стрийським МБТІ, за №1548 від 11 серпня 1994 року вбачається, що співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , були: ОСОБА_2 (14/100) часток житлового будинку, ОСОБА_3 (46/100) часток житлового будинку на підставі договору дарування, посвідчений Сколівською державною конторою 08 травня 1959 року за реєст. №617, по якому ОСОБА_2 подарувала 46/100 частини будинко-володіння ОСОБА_3 . ОСОБА_1 отримала 40/100 частин житлового будинку на підставі договору дарування, згідно якого ОСОБА_7 подарував ОСОБА_1 40/100 частин дерев`яного жилого будинку, що знаходиться в с. Верхнє Синьовидне, Сколівського району Львівської області.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка прийняла спадщину за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим 18 грудня 2020 року державним нотаріусом Сколівської ДНК Львівської області Батлюком В, реєстраційний №623. Таким чином, позивач стала власником 86/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Із довідки Стрийського МБТІ від 14 лютого 2020 року № 319 вбачається, що на житловий будинок (літера «А-1»), загальною площею 230,83 кв. м., з яких житлова площа становить 94,97 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай (літера «Б»), сарай (літера «В»), убиральня (літера «Г»), огорожа №1, колодязь (літера «К»), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно архівних даних технічного архіву Стрийського МБТІ, право власності зареєстровано: 14/100 частин за ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Верхньосиньовидненської селищної Ради народних депутатів трудящих 30 грудня 1958 року №15/56; 46/100 частини за ОСОБА_3 на підставі договору дарування посвідченого 08 вересня 1959 року Сколівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №617; 40/100 частини за ОСОБА_1 на підставі договору дарування посвідченого 11 лютого 1994 року Сколівською державною нотаріальною конторою, реєстровий №124, зареєстровано в реєстровій книзі №1 з реєстровим №584.

Частинами 1, 3 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 подавши до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу № 299/20, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18 грудня 2020 року № 62959676. Проте нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно - житловий будинок, господарські будівлі та спорудии, про що свідчить лист державного нотаріуса Батлюка В.І. від 18 грудня 2020 року за № 823/01-16.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи норму даної статті суд приходить до висновку, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище наведене та те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після бабусі ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом перейшло право власності на 14/100 частки житлового будинку загальною площею 182,7 кв. м, з неї житлова 106,8 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, оскільки іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно спадкодавця не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 392, 1223, 1265, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 95, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ) РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 14/100 частки житлового будинку загальною площею 182,7 кв. м, з неї житлова 106,8 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ) РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Сколівська міська рада (місце знаходження: Львівська область, м. Сколе, вул. Майдан Незалежності, 1).

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області