Провадження № 2/752/3030/21
У Х В А Л А

22 квітня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Шевченко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відновлення меж земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відновлення меж земельної ділянки .

Позивачем у судовому засіданні 22.04.2021 року подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0229 га із кадастровим номером :79:008:0017; визначити, в якій частині необхідно виконати ухвалу суду, зазначити, чи право є солідарним, а також форму заяви про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що забезпечення позову спрямоване насамперед проти неодноразового самовільного зайняття спірних земельних ділянок по АДРЕСА_1 , площею 0,0229 га, що дає обґрунтовані підстави припускати, що вказане нерухоме майно може і надалі незаконно відчужуватись третіми особами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що 14.05.2019 р. у справі № 752/258/19 судом вжито заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на арешту на присадибну земельну ділянку.

Зокрема, 14.05.2019 р. ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва за заявою позивача судом вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на присадибну земельну ділянку із кадастровим номером :79:008:0017, площею 0,0229 га по АДРЕСА_1 , а також заборонено будь-яким особам, будь-яким чином використовувати означену вище присадибну земельну ділянку.

З огляду на викладене, заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на присадибну земельну ділянку не підлягає задоволенню, оскільки даний захід забезпечення позову вже застосовано судом відповідно до ухвали суду від 14.05.2019 р.

Керуючись ст.ст.258, 259 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Голосіївський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.В. Слободянюк