Справа № 561/445/18
УХВАЛА

іменем України

28 квітня 2021 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

за участю секретаря судового засідання Расевич Г. І.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Зражевської Я. О.,

представника відповідача:

Рівненської обласної прокуратури Галушко О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Зарічне заяву представника позивача - адвоката Зражевської Я. О. від 28 квітня 2021 року про відвід судді у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Сарненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, Прокуратури Рівненської області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області, Управління Державної казначейської служби України у Зарічненському районі Рівненської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Зарічненському районному суді Рівненської області перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Сарненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, Прокуратури Рівненської області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області, Управління Державної казначейської служби України у Зарічненському районі Рівненської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

28 квітня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Зражевська Я. О. під час судового засідання, подала заяву про відвід судді Дідика А. В., оскільки він, на її думку, не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу у відповідності до п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У обґрунтування заяви про відвід заявник вказує, що складом суду раніше неодноразово порушувались права позивача, зокрема щодо постановлення Ухвал від 23 жовтня 2019 року та від 10 грудня 2020 року про залишення позову без розгляду, які були скасовані апеляційним судом, що, на думку заявниці, спричинило порушення права позивача на справедливий суд. Крім іншого підставою для відводу за позицією позивача є упереджене ставлення до нього з боку судді через наявні дружні відносини із представниками відповідачів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву про відвід підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що не може довіряти складу суду, оскільки у нього склалась думку про упередженість складу суду з підстав залишення його позову без розгляду. Конкретних підстав для відводу не навів, зазначивши, про можливі дружні відносини головуючого з представниками відповідачів.

Представник позивача - адвокат Зражевська Я. О. підтримала заяву про відвід та просила її задовольнити.

Представник прокуратури Рівненської області Галушко О. П. у судовому засіданні просив заяву про відвід задовольнити, покликаючись на можливу упередженість судді з точки зору стороннього спостерігача, що виключає його можливість розглядати справу. Також зазначив, що на даний час Зарічненським відділенням поліції розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 376 КК України по факту повідомлення судді на адресу Вищої ради правосуддя щодо втручання у його діяльність при здійсненні правосуддя.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника Рівненської обласної прокуратури дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У заяві про відвід судді Дідика А. В., представник позивача ОСОБА_2 вказує, що суддя підлягає відводу на підставі п. 3,5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді), однак не вказує конкретних причин для відводу судді. При цьому як на підставу вказує на постановлення судом ухвал від 23 жовтня 2019 року та від 10 грудня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду, а також на можливі дружні відносини судді з представниками відповідачів.

Отже, можна дійти висновку, що доводи позивача щодо упередженості судді фактично ґрунтуються на незгоді з процесуальним рішенням судді, ухваленим при вирішенні процесуальних питань у даній справі, що не може бути підставою для відводу відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Прийняття суддею процесуальних рішень, не можуть свідчити про зацікавленість, необ`єктивність та упередженість судді у розгляді цивільної справи.

В той же час, суд повинен зазначити, що довіра громадянина до суду є об`єктивною обставиною, яку суд повинен всіляко підтримувати та підвищувати. Однією з мір такої підтримки є право сторони на заяву про недовіру судді. Суд зазначає, що довіра до судового рішення певної мірою залежить від довіри до судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії").

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 06 у справі "Білуха проти України" заява № 33949/02, рішення від 28 жовтня 1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Вказані висновки також містяться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко та Мартенко проти України".

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Що зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Кіпріану проти Кіпру.

Вказана позиція відображена, зокрема у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 277/599/15.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Водночас, відповідно до Кодексу суддівської етики суддя повинен демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Крім іншого, необхідно зазначити, що головуючим суддею подавалось повідомлення до Вищої ради правосуддя, № справи 1054/0/6-21 від 02 березня 2021 року про втручання ОСОБА_1 у діяльність судді щодо здійснення правосуддя, яке мало місце 01 березня 2021 року, при перевірці якого Зарічненським відділенням поліції Вараського відділу поліції ГУНП в Рівненській області 02 квітня 2021 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 за ч. 1 ст. 376 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи той факт, що ОСОБА_1 наполягає на відводі головуючого судді по справі, висловлює недовіру до неупередженості судді, через незгоду з процесуальними діями судді, для усунення такої недовіри та сумнівів при розгляді даної справи в подальшому та підвищення довіри суспільства до судової влади, на підставі 36 ЦПК України суд вважає за об`єктивним критерієм за доцільне задовольнити заявлений у справі відвід.

Керуючись ст. ст. 36-41, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зражевської Яни Олегівни про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Сарненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, Прокуратури Рівненської області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області, Управління Державної казначейської служби України у Зарічненському районі Рівненської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду задовольнити.

Передати справу для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. В. Дідик