Справа №351/2246/20
Номер провадження №2/351/226/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини-інваліда її лікування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини-інваліда її лікування, позовні вимоги мотивувала тим, що згідно виконавчого листа, виданого Снятинським районним судом від 27.11.2017 р. з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною -інвалідом, стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

26.02.2020 р. шлюб між сторонами розірвано.

Зважаючи на те, що мінімальна заробітна плата в Україні зросла, прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку збільшився, інфляція постійно росте, продукти харчування дорожчають, є гостра необхідність в реабілітації та лікуванні дитини.

Просила збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 1000 грн. до 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Окрім того, позивачкою понесено додаткові витрати на лікування та реабілітацію сина з 2017 по 2020 р. на суму 45 882 грн., а тому просила стягнути з відповідача половину витрачених нею коштів, що становить 22 941, 10 грн.

Позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, просила стягнути витрачені нею кошти, згідно збільшених позовних вимог, оскільки на момент звернення до суду не було в наявності всіх квитанцій про витрати на дитину.

Відповідач та його представник позов визнали частково, зазначили, що згідні на стягнення аліментів з відповідача в сумі 1800 грн.. Що стосується витрат на утримання дитини, зазначили наступне, що зважаючи на те, що відповідач ніде не працює, має мінливий заробіток, окрім того, відповідач надавав кошти на утримання дитини, згідні на стягнення з відповідача коштів в сумі 5 351, 35 грн. також просили залишити заяву про збільшення позовних вимог без розгляду, оскільки вони подані з порушенням норм ЦПК України.

Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_4 , слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно посвідчення Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною -інвалідом до 18 р.

Відповідно до рішення Снятинського районного суду від 15.11.2017 р., з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищенаведеного рішення було видано виконавчий лист від 15.11.2017 р.

З акту обстеження матеріально- побутових умов від 08.12.2020 р. №3656, виданого виконавчим комітетом Снятинської міської ради слідує, що при обстеженні встановлено, що дитина проживає з позивачкою.

З долучених до матеріалів справи виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 869, ОСОБА_4 , слідує, що в останнього діагноз: ВВР, аномалія розвитку головного мозку, гіпоплазія лобних часток, аномалія розвитку зорового аналізатора -гіпоплазія лобних часток, аномалія розвитку зорового аналізатора - гіпоплазія дисків обох зорових нервів.

У судовому засіданні досліджено оригінали талонів для підтвердження лікування, копії яких містяться в матеріалах справи, з яких слідує, що позивачка згідно даних талонів витратила на лікування дитини кошти в сумі 30 102,7 грн.

Відповідно до положень ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про збільшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішенням суду, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я дитини, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає па обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній праві, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На підставі вищенаведеного суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із 1000 грн. щомісячно до 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде посильним для відповідача та відповідатиме інтересам дитини.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи наведені роз`яснення суд вважає за необхідне стягнути аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили.

Окрім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею додаткові витрати на утримання та лікування ОСОБА_4 в сумі 15 051, 35 грн.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно ст. 141 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 88, 180-183, 191, 192 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини-інваліда його лікування - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2017року у справі № 351/1359/17, та стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 половину вартості додаткових витрат на утримання дитини, що становить 15 051, 35 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 840, 80 грн. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський