Справа №642/5035/20
Провадження №2/642/317/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря - Алфьорової І.Р.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, стягнення витрат на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на її користь матеріальну шкоду у сумі 22895,02 грн. та понесені витрати на проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 3729,40 грн., з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 липня 2019 року приблизно о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Leaf'», д.н. НОМЕР_1 , в м. Харкові при виїзді з вул. Чоботарської на перехрестя з вул. Дмитрівською не надала переваги в русі автомобілю «Citroen Berlingo», д.н. НОМЕР_2 , належному ОСОБА_1 , який рухався по вул. Чоботарській з правого боку, внаслідок чого сталося зіткнення цих автомобілів. Внаслідок зіткнення транспортний засіб «Citroen Berlingo», д.н. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2019 року у справі №642/5316/19 ОСОБА_2 було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , застрахована в ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», відповідно до полісу № АО 1000621. 25 липня 2019 року позивач звернулась до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» із Повідомленням про ДТП. фОП ОСОБА_4 провів огляд колісного транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н. НОМЕР_2 , на підставі чого склав відповідний Протокол. 03 вересня 2019 року суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 сформував Звіт щодо визначення вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні, «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_2 , складає 18753,29 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції №ГО-568/19 від 03.09.2019, здійсненої ФОП ОСОБА_4 , вартість ремонту складає 38981,65 грн. 05 вересня 2020 року ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» склало Страховий акт №1805/1, відповідно до якого сума страхового відшкодування склала 18753,29 грн., і 19 вересня 2019 року виплатило на користь позивача 18659,52 грн.. Комісія за здійснення цього переказу склала 93,77 грн. Не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, 02 жовтня 2019 року з метою встановлення фактичного розміру майнової шкоди, який був нанесений автомобілю «Citroen Berlingo», д.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, позивач звернулась до ХНДІСЕ ім. Засл, проф. М. С. Бокаріуса із заявою про проведення експертизи щодо визначення вартості майнового збитку, завданого їй внаслідок ДТП від 24.07.2019. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №20975 від 13 грудня 2019 року, складеного судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП (24.07.2019) складає: 41 648,31 грн. За проведення цієї експертизи позивач сплатив 2637.60 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції експертного автотоварознавчого дослідження №20975 від 11.12.2019, фактична сума вартості ремонту автомобіля «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_2 , склала 79128,78 грн. 20 січня 2020 року письмовою відповіддю ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» відмовила позивачу у перегляді Страхового акту №1805/1 про здійснення страхового відшкодування. 27 січня 2020 року позивач звернулась із заявою до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» з проханням переглянути справу щодо ДТП, яка відбулась 24.07.2019, й звернути увагу на Висновок експертизи ХНДІСЕ їм. Засл. проф. М. С.Бокаріуса, та виплатити їй нарахований збиток. Позивач зазначає, що ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» жодних дій, спрямованих на узгодження розміру страхового відшкодування з нею, не вчинило, самостійно визначило розмір страхового відшкодування в порушення абз. 1, 2 п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Різниця між сумою визначеного ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» у звіті та сплаченого розміру страхового відшкодування (18753,29 грн.) з розміром матеріального збитку, визначеного у висновку судового експерта (41648,31 грн.) складає 22895,02 грн., які і просить стягнути позивач. Завдану внаслідок ДТП з вини ОСОБА_2 моральну шкоду позивач оцінила у 5000 грн. та обґрунтовує її душевними стражданнями, які викликані тим, що будучи ФОП, займаючись роздрібною торгівлею напоями, їй необхідно транспортувати товар до місць його реалізації, проте єдиний належний їй транспортний засіб пошкоджений. Крім цього, позивачем була сплачена вартість проведення авто-товарознавчої експертизи - 2637,60 грн., яку вона також просить стягнути з відповідача ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія».

Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року провадження у справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

11 січня 2021 року відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а 01 лютого 2021 року надала відзив на позовну заяву. В якому проти заявленої до неї вимоги про відшкодування моральної шкоди заперечувала, прохала відмовити в її задоволенні, посилаючись на недоведеність факту заподіяння такої шкоди жодними належними та допустимими доказами.

01 лютого 2021 року від представника відповідача ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» - Булах-Кобець Н.Ю. до суду надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначено, що вважає посилання позивача на висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 20975 від 13.12.19, як на доказ розміру щодо доплати до сплаченого страхового відшкодування, безпідставним, оскільки відповідно до даного висновку, експертом вирішувалося питання щодо визначення матеріальної шкоди, а не вартості відновлювального ремонту, що є різними за своїми значеннями і суперечить ст.. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ціни на запчастини, зазначені у вказаному висновку, завищені, введені ручним засобом, і в самому висновку відсутні дані джерела, з якого було взято вартість зазначених в калькуляції деталей. Крім того, визначення величини матеріального збитку з НДС, не може враховуватися страховиком, і суперечить ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Вважаємо вірним звіт оцінювача ОСОБА_5 від 03.09.19, згідно з яким ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» сплатило позивачеві суму страхового відшкодування та виконало всі обов`язки відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позовну вимогу про стягнення зі страховика витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 20975 від 13.12.19 в розмірі 2637,60 грн., вважає незаконною, оскільки це суперечить ст. 34.2-3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року було здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 березня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду.

У судове засідання позивач та відповідач ОСОБА_2 не з`явились, надали заяви з проханням розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача - ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» в судове засідання також не з`явився, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2019 року приблизно о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Leaf'», д.н. НОМЕР_1 , в м. Харкові при виїзді з вул. Чоботарської на перехрестя з вул. Дмитрівською не надала переваги в русі автомобілю «Citroen Berlingo», д.н. НОМЕР_2 , належному ОСОБА_1 , який рухався по вул. Чоботарській з правого боку, внаслідок чого сталося зіткнення цих автомобілів, була завдана матеріальна шкода.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2019 року у справі №642/5316/19 ОСОБА_2 було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фіз- або юрособи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з чч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК).

Цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , застрахована в ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», відповідно до полісу №АО 1000621.

Згідно положень ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

25 липня 2019 року позивач звернулась до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» із Повідомленням про ДТП. 07 серпня 2019 року ФОП ОСОБА_4 провів огляд колісного транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н. НОМЕР_2 , на підставі чого склав відповідний Протокол. В переліку зазначено перелік пошкоджених деталей, зауважень на протокол огляду з боку позивача не надходило, що підтверджується її підписом.

03 вересня 2019 року суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 сформував Звіт щодо визначення вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні, «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_2 , складає 18753,29 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції №ГО-568/19 від 03.09.2019, здійсненої ФОП ОСОБА_4 , вартість ремонту складає 38981,65 грн.

05 вересня 2020 року ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» склало Страховий акт №1805/1, відповідно до якого сума страхового відшкодування склала 18753,29 грн., і 19 вересня 2019 року виплатило на користь позивача 18659,52 грн..

Не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, 02 жовтня 2019 року позивач звернулась до ХНДІСЕ ім. Засл, проф. М. С. Бокаріуса із заявою про проведення експертизи щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого їй внаслідок ДТП від 24.07.2019.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №20975 від 13 грудня 2019 року, складеного судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Панченко М.В., розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП (24.07.2019) складає: 41 648,31 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції експертного автотоварознавчого дослідження №20975 від 11.12.2019, фактична сума вартості ремонту автомобіля «Citroen Berlingo», р.н. НОМЕР_2 , склала 79128,78 грн.

Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п.22.1 ст.22 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 вказаного закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При цьому п.32.7 ч.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Враховуючи викладене, ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» сплатило потерпілій ОСОБА_1 витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, що відповідає вимогам ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим, в результаті автотоварознавчого експертного дослідження було розраховано матеріальний збиток, який відрізняється від вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, який підлягає відшкодування страховиком. Таким чином, позовна вимога про стягнення з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» матеріального збитку задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача завданої моральної шкоди суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Однак позивач, посилаючись на те, що моральна шкода, завдана їй внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , виразилась у душевних стражданнях, викликаних тим, що пошкодження транспортного засобу негативно вплинуло на її підприємницьку діяльність з торгівлі напоями, які необхідно транспортувати до місць реалізації - не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин.

Разом із тим, суд визнає, що протиправні винні дії відповідача ОСОБА_2 дійсно завдали позивачу моральної шкоди, оскільки її права були порушені внаслідок пошкодженням належного їй майна, і природно, що будь-яка особа у такій ситуації зазнає моральної шкоди, що виражається у душевних стражданнях, яких особа зазнає в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, незручностями.

Отже, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, з огляду на ступінь вини відповідача, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовної вимоги стосовно розміру шкоди заявленого до відшкодування, як завдання моральної шкоди, шляхом зменшення відповідної суми з 5000,00 до 2000,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги задовольняються частково.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 336,32 грн. пропорційно розміру задоволеної позовної вимоги. У зв`язку з відмовою в задоволенні вимоги про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню вимога про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Також, відповідно до позовної заяви та постанови Харківського апеляційного суду від 11.12.2020 року, ОСОБА_1 звернулась до суду з двома вимогами, тобто 1) про стягнення страхового відшкодування та вимогу за відшкодування суми моральної шкоди є однаковими та сплачуються відповідно ст.4 ч.2 п.1 пп.1 Закону України» , а саме 1% ціни позову, але е менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб: ( 2102 грн*0,4=840,80 грн., 840,80*2+ 1681,60 грн.). Але до суду надано лише квитанція про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. за одну вимогу. Таким чином, з позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави 840 грн.80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 76-83, 89, 141, 209-210, 247, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.. ст.. 11, 22, 28, 29, 32, 395, 396, 1167, 1187-1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.. ст.. 6, 22, 28, 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, стягнення витрат на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 336 (триста тридцять шість) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.Г.Пашнєв