Справа № 365/84/21
Номер провадження: 2/365/154/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 квітня 2021 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з відповідачем ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Згурівського районного суду від 19 вересня 2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн, щомісячно до досягнення сином повноліття. У справі судом був виданий виконавчий лист, який до виконання не пред`являвся, оскільки відповідач добровільно виконував рішення суду. З початку 2020 року відповідач припинив виплачувати аліменти. Син залишився на повному утриманні позивачки. Позивачка працює у Згурівському районному центрі професійного розвитку педагогічних працівників на посаді консультанта та отримує заробітну плату, яка складає в середньому 10079,30 грн. Відповідач працює в м. Буча та його дохід складає 15000,00 грн в місяць. З часу присудження аліментів змінився сімейний стан позивачки. Вона одружилась та народила другу дитину. Позивачка не має можливості самостійно забезпечити сину матеріальний достаток для його гармонійного розвитку. З огляду на вищевикладене, позивачка просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина з 600,00 грн до ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, судові витрати покласти на відповідача.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивачка направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодившись на збільшення розміру аліментів до 2000,00 грн.

Суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки учасників справи.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 19 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 30 вересня 2016 року, з відповідача ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 29 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (копія рішення суду - а.с.9-11, копія виконавчого листа - а.с.12).

Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (довідка про склад сім`ї - а.с.16).

Позивачка працює Згурівському районному центрі професійного розвитку педагогічних працівників на посаді консультанта та отримує відповідну заробітну плату (копія довідки з місця роботи - а.с.17).

Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Аналогічний правовий висновок зроблений також Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 04.03.2020 року в справі №682/3112/18).

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо.

П.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 присуджено аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. Позивачка звернулась до суду із позовною вимогою про збільшення розміру аліментів, яка за своєю суттю є вимогою про зміну способу стягнення аліментів, оскільки позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмір 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, замість твердої грошової суми 600,00 грн. Приймаючи рішення про зміну розміру аліментів, суд виходить з того, що визначення способу стягнення аліментів є прерогативою того з батьків, з ким проживає дитина, в даному випадку позивачки. Також позивачкою доведено необхідність зміни розміру аліментів стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку (доходу) відповідача, оскільки відповідач має регулярний дохід. За вказаних обставин, заперечення з боку відповідача не приймаються судом до уваги.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України, приймаючи рішення про задоволення позову, суд виходить з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача з твердої грошової суми 600,00 грн на аліменти у частковому відношенні у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Положення ст. 191 СК України в даному випадку не підлягають до застосування, оскільки не стосуються присудження аліментів у зміненому розмірі.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180,181,182,192 СК України, ст.ст.2,19,28,141,263,265,273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які присуджені рішенням Згурівского районного суду Київської області від 19 вересня 2016 року у справі № 365/433/16-ц, та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На підставі п. 3 Розділу ХІІ Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює строки апеляційного оскарження, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачка: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду скаладено 22.04.2021 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ