Справа № 225/728/21
Провадження №2/225/384/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Соляник А.В.,

за участю секретаря судового засідання Черникової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що зареєстрований 07 серпня 2014 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 21 січня 2021 року, актовий запис №129.

В обґрунтування позову зазначив наступне:

07 серпня 2014 року між позивачем і відповідачкою було укладено шлюб.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Утворивши родину, не змогли зберегти її. Кожна зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, що призвело до виникнення суперечок, конфліктів та непорозумінь у всіх сферах сімейного життя, в тому числі і вихованні дітей. Сторони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Нічого спільного між сторонами як членами подружжя не залишилось.

За викладених причин позивач прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу. Переконання позивача про необхідність розірвання шлюбу є ретельно - обміркованим та стійким, тому він вважає, що ніякі заходи примирення не зможуть змінити сформовану позицію щодо доцільності розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу неповнолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народженні, залишається проживати разом з відповідачкою.

Спору про розподіл майна немає.

Інших спірних ситуацій:між сторонами немає.

У судове засідання 22 квітня 2021 року сторони не з`явились, надіслали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка надала до суду письмову заяву про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову за результатами розгляду наявних у справі матеріалів та перевірки їх доказами, суд дійшов наступного висновку: відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Наведене вище положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

В свою чергу, згідно ст.ст.109, 110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Отже, як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2014 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 21 січня 2021 року, актовий запис №129.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу неповнолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народженні, залишається проживати разом з відповідачкою.

Спір про розподіл майна .

Інших спірних ситуацій:між сторонами немає.

Фактичні шлюбні відносини остаточно припинені й спільне господарство не ведеться.

Шлюбних стосунків подружжя не підтримує, спільне господарство не веде. Також, з позовної заяви вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

При цьому, суд зауважує на тому, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Окрім того, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, що, враховуючи наявність для цього законних підстав, є приводом для задоволення позову згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Відповідачем не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища.

З огляду на наведене, керуючись ст. 105, 109, 110, 112 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, ч.4 ст.206, 258, 259, 263, п.6 ч.1 ст. 264, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 07 серпня 2014 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №129 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище " ОСОБА_4 ".

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя А.В.Соляник