Єдиний унікальний номер: 379/1121/20
Провадження № 2/379/211/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Тараща у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 05.10.2002 року виконавчим комітетом Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №07. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_1 »

Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Їх шлюб носить формальний характер. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам.

В судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву та просить розглядати справу без її участі. Позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Проти розірвання шлюбу - не заперечує.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано 05.10.2002 року виконавчим комітетом Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №07.

Від даного шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка бажаючи розірвати шлюб з відповідачем, та, маючи спір щодо місця проживання дітей, звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Проте, в процесі розгляду справи, позивачка просила залишити її позов в частині визначення місця проживання дітей без розгляду, про що й була винесена ухвала суду від 19.03.2021. За таких обставин, суд розглядає справу лише в межах позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають протилежні погляди на сімейне життя. Несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість проживання їх однією сім`єю. Їх шлюб носить лише формальний характер. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 »

Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обом з подружжя, а тому його слід розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи позицію позивачки, після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 56, 104, 105, 110-113, 115 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.10.2002 року виконавчим комітетом Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №07 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін