Справа № 647/2699/20
№ провадження 2/647/122/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Степанюк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/2699/20 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна, до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Ташкова А.О.,

відповідач ОСОБА_2 ,

встановив:

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке належало їх померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 батьку ОСОБА_4 . ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, проте за життя не оформив своїх спадкових прав. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, де дізналася, що за заявою спадкоємця першої черги ОСОБА_2 приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області заведено спадкову справу №155/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що ОСОБА_2 вчиняв протиправні дії відносно спадкодавця, який страждав на серцево-сосудні захворювання, не допомагав у лікуванні, призводив своїми діями та бездіяльністю до погіршення його стану, і врешті до смерті, перешкоджав скласти заповіт. У зв`язку з чим, позивач просить суд усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 15.10.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін.

Підготовче засідання від 11.11.2020 року було відкладено за клопотанням представника позивача через зайнятість в іншому процесі.

У підготовчому засідання від 25.11.2020 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 було оголошено перерву для подачі відзиву на позовну заяву.

У підготовчому судовому засіданні від 09.12.2020 року відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , поховання якого проводив ОСОБА_2 . Твердження позивача, що померлий ОСОБА_3 страждав на серцево-судинні захворювання та потребував допомоги з лікування, нічим не підтверджено. Також нічим не підтверджено вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_3 з боку відповідача. Твердження позивача про те, що навмисно утримувалися особисті документи ОСОБА_3 , що перешкоджало йому скласти заповіт на не користь ОСОБА_2 , не відповідають чинному законодавству України.

У підготовчому засіданні від 09.12.2020 року за клопотанням представника позивача було оголошено перерву для ознайомлення з відзивом.

Ухвалою суду від 21.12.2020 року в порядку ч.1 ст.84 ЦПК України задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме витребувано з КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» та КНП «Бериславська центральна районна лікарня» стаціонарну (амбулаторну) картку та епікризи про стаціонарне лікування хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 2009 року по 2018 рік, який мешкав у с. Львове Бериславського району Херсонської області, місце реєстрації с. Тягинка, Бериславського району, Херсонської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У підготовчому засіданні оголошено перерву.

У підготовчих засіданнях від 21.01.2021 року та 09.02.2021 року було оголошено перерву за клопотанням відповідача та через не виконання ухвали суду про витребування доказів.

08.02.2021 року та 10.02.2021 року на адресу суду надійшли відповіді з КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» та КНП «Бериславська центральна районна лікарня» про відсутність даних щодо лікування ОСОБА_3 за період з 2009 року по 2018 рік.

Ухвалою суду від 23.02.2021 року справу було призначено до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях від 17.03.2021 року, 08.04.2021 року було оголошено перерву для виклику свідків.

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 є сином покійного ОСОБА_3 , проте самоусунувся від піклування про останнього. Померлий хворів, потребував фінансової та фізичної допомоги, але син не допомагав. ОСОБА_3 проживав у сестри ОСОБА_1 , яка до смерті здійснювала догляд за ним. ОСОБА_3 останнім часом скаржився на серцеві напади, у нього була травма після ДТП, яке сталося у 1993 році, котра вплинула на його моральний та фізичний стан.

У судовому засіданні позивач пояснила, що її брат ОСОБА_3 приблизно 25 років тому розійшовся зі своєю жінкою та переїхав до будинку їх батьків, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де і проживав до смерті їх батька, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього до нього разом зі своїми дітьми приїхав син ОСОБА_2 та проживав із батьком близько двох місяців, а потім переїхав до с. Тягинка. За час їх проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , майже щодня вживали алкогольні напої. Крім того, ОСОБА_2 виніс та продав із будинку все цінне. Після того як відповідач переїхав від ОСОБА_3 , останній приходив до ОСОБА_1 їсти, іноді залишався ночувати, деякий час, коли в будинку батьків вимкнули світло, жив із нею. ОСОБА_3 не міг працювати, оскільки у 1993 році сталося ДТП, в результаті якого у нього була травма ноги. Поки був живий їх батько, він жив на його пенсію, займався ловлею риби. Після смерті їх батька, ОСОБА_3 жив за рахунок ОСОБА_1 . Відповідач ніякої допомоги батьку не надавав, рідко навідував, фінансово не підтримував. Останні два тижні перед смертю ОСОБА_3 не міг ходити, оскільки в нього боліли ноги, він практично нічого не їв. ОСОБА_1 провідувала брата кожного дня. Напередодні його смерті, вона викликала швидку допомогу, лікарі повідомили про необхідність пройти лікування від кашлю, ніякі ліки не призначали, діагноз не повідомили. ОСОБА_1 зателефонувала племіннику та попросила грошей на лікування ОСОБА_3 , той відмовив. Про те, щоб ОСОБА_3 просив сина про допомогу, ОСОБА_1 особисто не чула. Витрати на поховання ОСОБА_3 здійснювалися порівну з усіх родичів.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що його батько ОСОБА_3 не був у безпорадному стані, ніколи не скаржився на стан здоров`я, не просив ніякої допомоги, а навпаки постійно допомагав сину. ОСОБА_3 все життя займався ловлею та продажем риби, з чого жив, ніколи не працював. Причиною смерті батька стало хворе серце, оскільки останній часто вживав алкогольні напої. ОСОБА_2 неодноразово прохав батька кинути пити. Відповідач постійно їздив до ОСОБА_3 , навідував його, пропонував вилікувати ногу, оскільки вона майже не згиналася, але батько відмовився, оскільки лікування зайняло б значний проміжок часу. У ОСОБА_3 був кашель людини, що багато палить, від його лікування останній також відмовлявся. За декілька днів до смерті, вони із батьком зустрічалися, але останній ніякої допомоги не просив. 19.01.2018 року ОСОБА_2 ніхто не телефонував та грошей на лікування батька не просив. Відповідач хотів поховати ОСОБА_3 у с. Тягинка, оскільки останній був там зареєстрованим, але не зміг знайти місце для поховання. Поховання ОСОБА_2 здійснював за рахунок взятих у борг коштів.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до довідки про укладення шлюбу №16 від 30.01.1962 року, ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 » (а.с.14).

Згідно із повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.04.2016 року, (а.с.12), та відповідно до довідки про народження №50 від 23.08.1965 року (а.с.13), батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії III-ХС №000453, виданого Львівською сільською радою Бериславського району Херсонської області 03.10.2001 року на підставі рішення виконкому Львівської сільської ради народних депутатів від 26.03.2001 року №41, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, загальною площею 7,23 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.23).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис №31 (а.с.15).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №05 (а.с.16).

З повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №03 (а.с.17).

За довідкою № 1575 від 19.09.2019 року, виданою виконкомом Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстрований, але проживав за адресою АДРЕСА_1 , з 2000 року і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2016 року по 2018 рік знаходився на утриманні своєї сестри ОСОБА_1 у зв`язку з самоусуненням сина ОСОБА_2 , 1987 року народження від догляду за батьком (а.с.18).

Відповідно до довідки № 51 від 20.01.2020 року, виданої Тягинською сільською радою Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований з 26.04.2002 року та по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.19).

З довідки № 88 від 23.01.2020 року, виданої виконкомом Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав за адресою АДРЕСА_3 , з 15.04.2016 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку його сестри ОСОБА_1 (а.с.20).

З відповіді нотаріуса від 12.02.2020 року №73/01-16 вбачається, що за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом була заведена спадкова справа №155/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно із довідкою нотаріуса від 26.05.2020 року №217/01-16, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , 1938 року народження. Спадкова справа заведена приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Литовченко І.А. 11.03.2016 року за №21/2016, номер у спадковому реєстрі 58692099 (а.с.22).

З довідки №910 від 03.11.2020 року, виданої виконкомом Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області вбачається, що ОСОБА_2 , 1987 року народження, зареєстрованийого та проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , проводив поховання свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №03 від 06.02.2018 року (а.с.52).

Відповідно до довідки від 02.12.2020 року, виданої Тягинською амбулаторією загальної практики-сімейної медицини, ОСОБА_3 , 1965 року народження, при житті на обліку в Тягинській АЗПСМ не знаходився (а.с.53).

За довідкою № 1135 від 21.12.2020 року, виданою Тягинською сільською радою Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та зі слів ОСОБА_1 похований на кладовищі с.Львово (а.с.62).

З листів № 2153/01-08 від 29.12.2020 року та № 01-14/86 від 19.01.2021 року вбачається, що у КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» та КНП «Бериславська центральна районна лікарня» відсутні дані щодо звернення за медичною допомогою та/ або лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 2009 року по 2018 рік (а.с.78, 83).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що було сусідкою померлого ОСОБА_3 . Останній проживав із батьками близько двадцяти років. Його батько ОСОБА_4 сварив сина за вживання алкогольних напоїв. Після смерті батьків ОСОБА_3 залишився проживати в їх будинку. На початку 2018 року до нього разом зі своїми дітьми приїхав син ОСОБА_2 та близько двох місяців проживав там. За цей час з будинку постійно вивозилися речі, останній розібрав сарай, вивозив машиною ліс та шифер. ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_3 часто навідувався до сестри ОСОБА_1 . Остання декілька разів просила у ОСОБА_8 ліки для брата. ОСОБА_3 не скаржився ОСОБА_8 на здоров`я. Останній часто вживав алкогольні напої, вона не бачила його тверезим. Особисто про те, щоб ОСОБА_3 просив допомоги сина, ОСОБА_8 не чула. Зазначала, що незадовго до смерті, ОСОБА_1 викликала карету швидкої медичної допомоги, в цей час відповідач не приїжджав.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що з 1986 року проживає у с.Льово, є сусідкою ОСОБА_3 по городу. Останній близько двадцяти років жив із батьками. Він казав, що постійно допомагає своєму сину. ОСОБА_3 хворів, оскільки був дуже худим. Чим хворів, ОСОБА_9 не відомо. Він іноді вживав алкогольні напої, п`ять років тому вживав їх із сестрою ОСОБА_1 . Після смерті батька ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 переїхав до батька та недовго проживав із ним. ОСОБА_3 часто перебував у своєї сестри, їв у неї, хоча ночував вдома. Він кульгав, в нього боліла нога, тому не міг працювати. Він заробляв випадковими роботами, ловив рибу, з чого жив та допомагав сину. ОСОБА_2 не часто навідувався до батька. Особисто ОСОБА_9 померлий на здоров`я або на сина ніколи не скаржився.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що з 1998 року проживав через два будинки від домоволодіння ОСОБА_3 , який з того часу жив із батьками. Він після отриманої травми ноги не працював, був інвалідом, перебував на утриманні батьків, що відомо ОСОБА_10 зі слів покійного діда ОСОБА_4 . Також ОСОБА_3 був рибалкою, іноді вживав алкогольні напої. Після смерті батьків останній став проживати в їх будинку самостійно, проте йому допомагала сестра ОСОБА_1 , у якої він деякий час проживав, проте потім повертався до свого будинку. ОСОБА_2 після смерті діда нетривалий період часу проживав із батьком, привіз свою дружину та дітей. За цей період він вивіз з будинку все, що його дід накопичував за своє життя, а потім знов переїхав до с.Тягинки. ОСОБА_10 лише декілька разів бачив ОСОБА_2 , той батьку не допомагав. Особисто йому ОСОБА_3 не скаржився ані на стан свого здоров`я, ані на сина. Останнім часом перед смертю ОСОБА_3 похудав, деякий час жив у сестри, проте потім йому полегшало та він повернувся до будинку батьків. ОСОБА_10 бачив, як за декілька днів до смерті ОСОБА_3 , йому викликали швидку допомогу. ОСОБА_2 у цей час він не бачив.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є донькою брата ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , проживає із ними по сусідству. Їй відомо, що ОСОБА_3 не працював, був інвалідом, перебував на утриманні батьків, а потім ходив до сестри ОСОБА_1 . Також ОСОБА_3 ловив рибу та продавав її, іноді чоловік ОСОБА_11 пропонував йому роботу та оплачував її. ОСОБА_11 нечасто спілкувалася із ОСОБА_3 , періодично зустрічала його на вулиці. Востаннє бачила за два дні до смерті, ОСОБА_3 поводився як зазвичай, на стан здоров`я не скаржився. ОСОБА_11 не відомо, чи скаржився комусь ОСОБА_3 на сина, що той не надає йому допомоги. Після смерті діда ОСОБА_2 із родиною деякий час проживав із батьком, вивозив з будинку все, що міг. Чому ОСОБА_3 не переїхав до будинку сестри, а залишався проживати сам, ОСОБА_11 не відомо.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що був знайомим з померлим ОСОБА_3 , оскільки став чоловіком його колишньої дружини ОСОБА_15 . Коли проїздом був у с. Львове, ОСОБА_14 завжди навідував останнього. ОСОБА_3 не потребував стороннього догляду, не хворів та часто допомагав своєму сину. ОСОБА_2 приблизно раз на тиждень навідував батька, привозив продукти харчування, цигарки. Померлий і сам був в змозі про себе попіклуватися. Він вживав алкоголь. ОСОБА_3 займався ловлею риби, іноді працював на полі, тому сам міг себе забезпечити. За декілька днів до смерті ОСОБА_14 бачив ОСОБА_3 , при цьому останній на стан здоров`я не скаржився. Про смерть ОСОБА_3 повідомили по телефону дружині. Померлий ніколи не звертався до нього або до ОСОБА_2 за допомогою.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що знав померлого ОСОБА_3 приблизно 15 років, оскільки вони разом займалися ловлею риби. Він іноді приїжджав до останнього в гості, телефонував йому. ОСОБА_2 ніколи не скаржився на здоров`я, хоча мав травму ноги, не просив ніякої допомоги. Навпаки, він непогано заробляв, а тому допомагав своєму сину та його трьом дітям. ОСОБА_2 часто зустрічався з батьком, приїжджав до нього. ОСОБА_3 періодично разом із сестрою ОСОБА_1 вживав алкоголь. За декілька місяців до смерті ОСОБА_16 бачив ОСОБА_3 , останній був дієздатним, на здоров`я не скаржився.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні зазначила, що колишній чоловік ОСОБА_3 часто приїжджав до неї в гості, дарував подарунки. Він ніде не працював, займався ловлею риби, іноді працював на польових роботах, за ці кошти і жив. Колишній чоловік часто зловживав алкоголем, іноді вживав його разом із сестрою ОСОБА_1 ОСОБА_3 допомоги не потребував та міг самостійно себе забезпечувати, але інколи ОСОБА_2 купляв продукти харчування. ОСОБА_3 ніколи не скаржився на здоров`я, у нього була проблема лише з ногою, внаслідок отримання травми після ДТП, яка сталася дуже давно. Від лікування ноги та оформлення інвалідності померлий відмовився. Про смерть колишнього чоловіка ОСОБА_15 повідомила племінниця. Його похованням займалася вона із сином та старшою сестрою, при цьому ніякої допомоги від ОСОБА_1 не було. ОСОБА_15 також зазначила, що причиною смерті ОСОБА_3 стала ішемічна хвороба серця, але останній ніколи не скаржився на хворе серце.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що є невісткою ОСОБА_1 (дружина старшого брата). ОСОБА_3 жив неподалік від її доньки, часто заходив до неї та пропонував свою допомогу. Останній ніколи не скаржився на стан здоров`я, не хворів. ОСОБА_3 ловив рибу, на що жив. За декілька днів до його смерті до ОСОБА_17 підійшла сусідка та повідомила, що ОСОБА_3 тривалий час не виходить з будинку. ОСОБА_17 повідомила про це ОСОБА_1 , але остання відмовилася навідати брата. Прийшовши до будинку, ОСОБА_17 побачила, що ОСОБА_3 у тяжкому стані, тому запропонувала викликати карету швидкої медичної допомоги, але останній відмовився. Після цього вона зателефонувала його колишній дружині та повідомила, що ОСОБА_3 необхідно пройти курс лікування, оскільки він себе погано почуває. Наступного дня ОСОБА_15 приїхала до хворого. ОСОБА_17 стверджувала, що померлий не потребував ніякої сторонньої допомоги, не перебував у безпорадному стані, у нього було достатньо коштів, оскільки займався ловлею та продажем риби. Також зазначала, що відповідач постійно навідував батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно із частинами першою та другою статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За положеннями статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Таку правову позицію висловив Верховний суд у справі №199/1688/18 від 04.03.2021 року.

Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В ході судового розгляду встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 більше двадцяти років фактично проживав у будинку своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 . Весь цей час від кульгав, оскільки внаслідок ДТП, що сталося ще до його переїзду в будинок батьків, мав проблеми із ногою. Внаслідок цієї травми ОСОБА_3 офіційно не працював, заробляв на прожиття ловлею та продажем риби, а також випадковими заробітками. Зазначене підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків, як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача у справі.

Судом також встановлено, що після смерті свого батька ОСОБА_4 , спадкодавець залишився проживати сам, часто навідувався до своєї сестри ОСОБА_1 , яка проживала неподалік. При цьому, близько двох місяців із ОСОБА_3 проживав його син ОСОБА_2 із родиною. Після переїзду останнього до свого постійного місця проживання у с.Тягинка, його спілкування із батьком мало епізодичний характер, що зумовлено тим, що батько та син стали проживати у різних селах.

Разом із тим, ані із матеріалів справи, ані з допиту свідків не вбачається, що ОСОБА_3 перебував у безпарадному стані та був неспроможній своїми силами, фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

Так, на час смерті останньому було 52 роки, що не свідчить про похилість його віку. Також відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 тяжко хворів або був калікою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не звертався за медичною допомогою та не проходив лікування за період з 2009 року по 2018 рік, що підтверджується довідкою Тягинської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 02.12.2020 року і листами КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» № 2153/01-08 від 29.12.2020 року та № 01-14/86 КНП «Бериславська центральна районна лікарня» від 19.01.2021 року.

Наявність у ОСОБА_3 травми ноги не заважало останньому багато років, в тому числі в останні два роки після смерті батька, самостійно обслуговувати себе та заробляти на прожиття, а також допомагати своєму сину.

Виклик швидкої допомоги незадовго до смерті спадкодавця не свідчить про безпорадність його стану, оскільки суду не надано доказів діагнозу, визначеного лікарями, які, зі слів свідків, зазначили про необхідність лікування кашлю ОСОБА_3 , котрий багато палив.

Зі свідчень допитаних в судовому засіданні свідків також вбачається, що як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 періодично вживали із померлим алкогольні напої, у зв`язку з чим посилання позивача на те, що такі дії ОСОБА_2 призводили до погіршення стану ОСОБА_3 , не можна вважати обґрунтованими.

Відомості, зазначені у довідках Львівської сільської ради № 1575 від 19.09.2019 року та № 88 від 23.01.2020 року суд не бере до уваги, оскільки вони спростовують одне одного. Так у довідці № 1575 від 19.09.2019 року зазначено, що ОСОБА_3 з 2000 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав за адресою АДРЕСА_1 , а у довідці № 88 від 23.01.2020 року вказано про проживання останнього з 15.04.2016 року по день смерті в будинку своєї сестри ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 .

Крім того, з показів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 (з боку позивача), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 (з боку відповідача) вбачається, що ОСОБА_3 до своєї смерті проживав в будинку батьків, а до сестри приходив, хоча і часто, проте не проживав там.

З пояснень позивача ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_10 вбачається, що померлий ОСОБА_3 деякий час проживав у сестри, коли його будинок відключили від енергопостачання, проте потім знов повернувся до будинку батьків.

Суду не зрозуміло, яким чином та на підставі яких доказів секретарем Львівської сільської ради було встановлено, що ОСОБА_3 знаходився на утриманні своєї сестри ОСОБА_1 через самоусунення ОСОБА_2 від догляду за батьком, оскільки в ході судового розгляду зазначеного встановлено не було.

Також, в ході розгляду справи позивач не довела, що ОСОБА_3 звертався до сина ОСОБА_2 з проханням про допомогу, догляд та утримання, від чого останній ухилявся. Відповідних доказів на підтвердження цього позивач та її представник не подали.

Отже, в ході судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_2 вчинив умисні дії чи бездіяльність, спрямовані на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу своєму батьку ОСОБА_3 .

Вивіз та продаж відповідачем речей з будинку після смерті діда ОСОБА_4 , за життя його спадкоємця ОСОБА_3 , не є за нормами чинного законодавства підставою для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування.

З огляду на вищевикладене, враховуючи встановлені обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, зважаючи на те, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права особи на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи, та лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений судом від спадкування, враховуючи, що у даній справі таких обставин судом встановлено не було, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 83, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна, до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Представник позивача адвокат Ташкова Анастасія Олександрівна, АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Повне рішення складено 26.04.2021 року.

Суддя О.О.Корсаненкова