Справа № 755/5525/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Украсоцбанк», Трускавецький міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа № 6-1366/10 таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 14.03.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 6-1366/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості.

Зазначає, що в провадженні Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження № 52136907 з примусового виконання виконавчого листа № 6-1366/10.

Заявник вказує, що станом на 05.02.2021 року будь яких відкритих виконавчих проваджень відносно неї в провадженні Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не має, вищевказане виконавче провадження № 52136907 завершене 17.03.2017 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Повторно виконавчий лист до виконання міг бути пред`явлений у строк до 16.03.2020 року, проте стягувачем виконавчий лист повторно до виконання не подавався та із заявою до суду про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувач не звертався.

Також зазначає, що Трускавецьким міським судом 13.08.2012 року у справі № 1324/1363/12 ухвалено рішення яким визнано припинений договір поруки № 630/09-51/1 укладений між нею, як поручителем, ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк».

Заявник зазначає, що наявні всі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання заявник та представники заінтересованих осіб не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Заявником ОСОБА_1 до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, в заяві вказала, що вимоги заяви підтримує.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

05 жовтня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 6-1366/10 постановлено ухвалу якою задоволено вимоги заяви ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду та видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 25.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 224 759,92 грн. та третейського збору у розмірі 2 647,59 грн. (а.с. 26-26 зв.).

На виконання ухвали суду Дніпровським районним судом м. Києва 14.03.2011 року видано виконавчий лист № 6-1366/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» заборгованості.

Вказаний виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Трускавецькому міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області.

17 березня 2017 року постановою головного державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Костишин З.М. виконавчий лист № 6-1366/10 від 14.03.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості повернуто стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна у боржника на яке може бути звернуто стягнення (а.с. 10-10 зв.).

Вирішуючи заявлені вимоги суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у частині 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року винесеній у справі № 2-4671/11.

Як на підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник посилається на те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-1366/10 було завершено 17.03.2017 року, після чого повторно виконавчий лист до виконання у визначені законом строки не пред`являвся, а відтак строк його пред`явлення до виконання сплив. Також вказує, що рішенням Трускавецького міського суду від 13.08.2012 року у справі № 1324/1363/12 визнано припинений договір поруки № 630/09-51/1 укладений між нею, ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк».

Проте, наведені обставини як підстави для задоволення заяви суд не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.

Відсутність відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду яке набрало законної сили та пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого на виконання такого рішення не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Крім того, згідно з частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов`язання не може застосовуватися до правовідносин, в яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-172цс15, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 755/7805/13-ц (провадження № 61-16585св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 195/465/15-ц (провадження № 61-778ск17).

Отже, доводи заявника в частині посилання на припинення поруки на підставі рішення суду також не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що рішення суду яким припинено поруку заявника ухвалене судом після постановлення Дніпровським районним судом м. Києва ухвали про видачу виконавчого листа про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, яка набрала законної сили та на даний час не скасована.

Жодних інших визначених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявником не зазначено.

Враховуючи вищевикладене, вимоги заяви задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 353, 432 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Украсоцбанк», Трускавецький міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 23.04.2021 року.

Суддя