Справа № 168/405/19
Провадження № 2/168/1/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року смт Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Назарука О.В.,

секретар судового засідання Таксюк О.С.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кухарчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Беррі» про стягнення коштів, не виплачених при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Беррі» на її користь заборгованість по невиплаченій заробітній платі в розмірі 7 353 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона перебувала з відповідачем у трудових правовідносинах з 01 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року, працюючи на посаді бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Беррі» до звільнення з підприємства за угодою сторін. Зазначила, що після її звільнення з підприємства розрахунок був проведений з нею неналежним чином. Зокрема за січень місяць їй була неправильно відображена заробітна плата у відомостях, адже їй призначалася доплата, яка не була врахована при проведенні розрахунку. Крім не включених до заробітної плати доплат, розмір нарахованої у січні заробітної плати є меншим в порівнянні із заробітною платою, яку вона раніше отримувала. Також, при звільненні їй невірного нарахували компенсацію за невикористану відпустку. Позивач зауважила, що неодноразово зверталася до відповідача з вимогою внести зміни в нарахування заробітної плати за січень місяць 2019 року у звіт нарахування суми заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавок компенсації застрахованих осіб та суми нарахованого Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування) і виплатити 7353 грн, які не були виплачені їй при звільненні. Проте відповіді нею від роботодавця (відповідача) не було отримано. Тому вважає, що на день звільнення вона не розрахована, а відповідачу необхідно донарахувати та виплатити їй 7 353 грн

Ухвалою від 10 червня 2019 року зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з ухваленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

25 червня 2019 року відповідачем було укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Кухарчук А.Ю. (т.1 а.с.115-117) яка діє на підставі ордеру серії КВ № 413825 на надання правової допомоги (т.1 а.с.53), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 005802 виданого 10 листопада 2016 року (т.1 а.с.118).

Відповідачем 04 липня 2019 року подано відзив на позовну заяву про стягнення коштів, невиплачених при звільненні, в якому останній просив відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

Свої заперечення проти вимог позивача відповідач обґрунтовував тим, що розмір тарифної ставки/посадового окладу становив 2200 грн, а сума, яка виплачувалась позивачці щомісячно як заробітна плата, це сума з урахуванням вимог частини 1 статті 31 Закону України «Про оплату праці». В той же час, відповідно наказу №5 від 02 січня 2018року ТзОВ «Голден Беррі» встановлено доплату за ведення кадрової роботи з оплатою праці 50% тарифної ставки з 02 січня 2018 року. Також, відповідно наказу №14 від 20 серпня 2018 року ТзОВ «Голден Беррі» позивачці встановлена доплата за організацію ведення військового обліку у розмірі 20% посадового окладу. Відзначає, що при прийнятті на роботу їй було обумовлено, що організація ведення військового обліку входить до її посадових обов`язків, а виникнення наказу із розміром доплати, було для підприємства несподіванкою, у зв`язку з чим проводилося службове внутрішнє розслідування, питання його достовірності та узгодженості досі не закрите, а відсутність посадової інструкції позивачки, розробка якої також входила до її посадових обов`язків, дала можливість для виникнення цієї ситуації.

Отже, вважає наданий позивачкою розрахунок недостовірним та таким, що вводить суд в оману, оскільки в розрахунок сум, позивачка закладає суми визначеної винагороди заробітної плати, що фактично була нарахована відповідно вимог статті 31 Закону України «Про оплату праці», в той час як в обрахунок повинні були взятими суми встановленого працівнику посадового окладу, а не виплаченої винагороди доходу.

Щодо конкретного періоду, заявленого позивачкою у заяві, а саме: січень 2019 року, то більшу частину місяця у період з 26 грудня 2018 року по 03 січня 2019 року та з 08 січня 2019 року по 18 січня 2019 року вона перебувала на листку непрацездатності, а тому з неї було знято додаткове навантаження щодо виконання обов`язків згідно наказів №5 від 02.01.2018 та №14 від 20.08.2018 та знята доплата за січень 2019 року. Відзначає, що відповідачем на прохання позивачки, щоб збільшити розмір пенсії, керуючись морально-людськими відносинами, враховуючи що позивачка мала серйозні проблеми зі здоров`ям, було не здійснене проведення наданих листків непрацездатності, а нарахована (4200 грн) та виплачена (3381 грн) заробітна плата.

В той же час, попри накопичення взаємних претензій у позивача щодо необґрунтованих виплат, у відповідача щодо якості та порядку виконання трудових обов`язків та ведення документообігу, з метою збереження ділової репутації, з метою уникнення участі підприємства у ймовірних судових спорах, щоб не відволікатись від фактичного ведення господарської діяльності відповідачем було узгоджено до виплати суму у розмірі 5950 грн в якості компенсації, яка була сплачена на підставі наказу №3 від 28 січня 2019 року.

Крім того, позивачка у поданій заяві в розрахунок доплати згідно наказу №14 від 20 серпня 2019 року закладає 4000 грн, які по перше не є розміром посадового окладу, по друге виплату за серпень потрібно починати здійснювати з 20 числа місяця, а не за повний місяць, як вказано позивачкою в позовній заяві.

Представник відповідача відзначає, що 18 квітня 2019 року на підприємстві ТзОВ «Голден Беррі» (у відповідача) було проведено інспекційне відвідування Головним управлінням Держпраці у Волинській області яке не виявило жодного порушення відносно нарахувань та виплат гр. ОСОБА_1 (позивачу).

Таким чином, підсумовує, що ТзОВ «Голден Беррі» як роботодавець гр. ОСОБА_1 виконало в повному обсязі взяті на себе перед нею зобов`язання.

Відповідачем 21 серпня 2019 року було подано до суду проект мирової угоди у справі №168/405/19, проте вона не була затверджена судом у зв`язку з відмовою позивачки.

22 серпня 2019 року до суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява про зміну підстави звільнення ОСОБА_1 та стягнення з неї безпідставно виплачених коштів, яка ухвалою суду від 28 серпня 2019 року була залишена без руху та у зв`язку з не усунутими недоліками була повернута ТзОВ «Голден Беррі».

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року підготовче провадження у справі було продовжено.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

У зв`язку з надходженням клопотання від представника відповідача 06 лютого 2020 року, 14 грудня 2020 року Старовижівським районним судом були винесені увалу про проведення відкритого судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалами Старовижівського районного суду Волинської області від 23 квітня 2020 року, 19 травня 2020 року, 17 червня 2020 року, 30 листопада 2020 року, 29 грудня 2020 року судові засідання було відкладено.

Представником відповідача 01 березня 2021 року до суду було подано клопотання про призначення бухгалтерської експертизи, в задоволенні якого ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 05 березня 2021 року було відмовлено. Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме порядку та правильності нарахування сум заробітної плати та інших сум, що підлягали сплаті при звільненні позивача на замовлення відповідача аудиторською фірмою було видано висновок щодо нарахованої заробітної плати та сум компенсації за невикористану відпустку, у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 , який було долучено до матеріалів справи.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на таке.

Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлені такі обставини.

Відповідно до даних трудової книжки, заведеної на ім`я ОСОБА_1 , остання працювала в ТзОВ «Голден Беррі», зокрема, з 01 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року на посаді бухгалтера (т.1 а.с.9).

Згідно наказу ТзОВ «Голден Беррі» №5 від 02 січня 2018 року позивачці було встановлено доплату за ведення кадрової роботи з оплатою праці 50% тарифної ставки з 02 січня 2018 року. Також, відповідно наказу ТзОВ «Голден Беррі» №14 від 20 серпня 2018 року їй встановлена доплата за організацію ведення військового обліку у розмірі 20% посадового окладу (т.1 а.с.10-11).

Наказом керівника ТзОВ «Голден Беррі» від 25 січня 2019 року №7-к/2019 ОСОБА_1 звільнено з роботи з 31 січня 2019 року на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України.

Згідно з довідкою ТзОВ «Голден Беррі» про розрахунок по заробітній платі та розрахунок при звільненні від 13 лютого 2019 року № 29 сума нарахованої та виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року становила 40 708 грн 47 коп., у тому числі з урахуванням компенсації за не використану відпустку (т.1, а.с.15). За період з 01 лютого 2018 року по 31 січня 2019 року дохід позивачки на підприємстві склав 69 730 грн 32 коп. (т.1 а.с.89)

Копії листків непрацездатності серії АДМ № 266369 від 26 грудня 2018 року та серії АДМ № 176369 від 18 січня 2019 року свідчать що позивач справді перебувала значну частину січня місяця 2019 року на лікарняному, а саме: з 26 грудня 2018 року по 03 січня 2019 року та з 08 січня 2019 року по 18 січня 2019 року відповідно, про що й зазначає відповідач (т.1 а.с.85-86).

Судом встановлено, що відповідачем з метою попередження виникнення будь-яких конфліктних ситуацій та недоцільних судових спорів, у зв`язку з двосторонньою домовленістю директором ТзОВ «Голден Беррі» ОСОБА_3 було видано наказ № 3 від 28 січня 2019 року «Про врегулювання питань, пов`язаних зі звільненням бухгалтера ОСОБА_1 », згідно якого прийнято не здійснювати проведення розрахунку та виплати по листках непрацездатності відносно позивачки, а за цей період здійснити виплату заробітної плати у розмірі 4200 грн, крім цього здійснити виплату грошової/моральної компенсації із фонду заробітної плати у розмірі 5950 грн (т.1 а.с.87)

Представником відповідача до суду також надано розрахунок лікарняних належних до виплати. (т.1 а.с.89)

Про те, що згідно наказу №3 від 28 січня 2019 року ТзОВ «Голден Беррі» провело розрахунок з ОСОБА_1 не по листкам непрацездатності, а було здійснено виплату заробітної плати за січень 2019 року у розмірі 4200 грн, крім того, 07 лютого 2019 року було здійснено виплату грошової/моральної компенсації бухгалтеру ОСОБА_1 із фонду заробітної плати у розмірі 5 950 грн свідчать роздруківка платіжного доручення про перерахунок коштів позивачці, копія звіту про використання коштів від 07 лютого 2019 року, копія розписки позивачки від 07 лютого 2019 року про повний розрахунок відповідача з нею та відсутність претензій. (т.1, а.с.87-92)

Подані до суду представником відповідача копії акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ВЛ 598/405/АВ від 18 квітня 2019 року (т.1 а.с.94-97), припису № ВЛ 598/405/АВ/П від 18 квітня 2019 року (т.1 а.с.98-110), постанови № ВЛ 598/405/АВ/ІП-ФС від 10 травня 2019 року (т.1 а.с.111) свідчать, що проведене інспекційне відвідування Головним управлінням Держпраці у Волинській області не виявило жодного порушення відносно нарахувань та виплат щодо позивачки.

Про проведення відповідачем виплати заробітної плати за січень 2019 року в сумі 8 620 грн 33 коп. ОСОБА_1 свідчить відповідна відомість ТзОВ «Голден Беррі» (т.1, а.с.113).

Щодо здійснення відповідачем виплати позивачці компенсації при звільненні в сумі 5 950 грн наявна відомість про проведення платежу від 07 лютого 2019 року (т.1 а.с.121)

Вищевказані, встановленні судом обставини справи сторони не заперечували, що підтверджено ними у своїх процесуальних заявах по суті справи.

Отже, заперечення відповідача проти заявленого позову з приводу стягнення не виплачених розрахункових коштів при звільненні, полягає у тому, що останній, обґрунтовує наявність виплат належних звільненому працівникові коштів достатньо та своєчасно проведених, а отже така вимога, на його думку, є безпідставною.

З огляду на зазначене судом відзначається таке.

Згідно з положеннями статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до вимог частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Таким чином, суд констатує відсутність заборгованості ТзОВ «Голден Беррі» перед звільненим працівником ОСОБА_1 як роботодавця.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача не виплачених коштів при звільненні в розмірі 7 353 грн є необґрунтованою, а тому така вимога не підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та свобод фізичних осіб. Отже, у задоволені вимоги позивача про стягнення заборгованості по невиплачених коштах при звільненні слід відмовити у зв`язку із здійсненням відповідачем таких виплат належним чином, що підтверджено доказами в матеріалах справи та самою позивачкою.

Крім того, слід відзначити, що внесення змін у звіт щодо єдиного соціального внеску згідно довідки за формою ОК-5, яка містить індивідуальні відомості про зареєстровану особу з реєстру застрахованих осіб можливе в окремому порядку.

Питання розподілу судових витрат у частині сплати судового збору слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, та беручи до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору (т.1 а.с.18), - на підставі чого суд дійшов висновку, що судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 281-284, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Беррі» про стягнення коштів, не виплачених при звільненні відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Назарук