1Справа № 335/4457/21 4-с/335/27/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, стягувач Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжі зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2019 року, скасувати постанову від 15.02.2021року про арешт коштів, скасувати постанову від 31.03.2021 року про арешт коштів.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Розділ VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Проте, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" такі скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК і ГПК та містити відомості, перелічені п.4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження».

Таку позицію висловив ВСУ у своїй Постанові Пленуму «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 р. №14.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, за статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Вимоги до скарги визначені і статтею 175 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;8)перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд зауважує, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного/приватного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Отже, положеннями ст. 447 ЦПК України чітко передбачено, чиї дії може бути оскаржено та коли, а саме дії конкретного державного виконавця, вчинені під час виконання судового рішення, діями або бездіяльністю якого порушені права особи, яка звертається із скаргою, або дії іншої посадової особи органу ДВС, однак скарга подана ОСОБА_1 без зазначення прізвища, ім`я та по-батькові державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС та їх повного найменування, місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Також, скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема, до матеріалів справи не додано підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої скарги з тим самим предметом та з тих самих підстав, за участі того самого стягувача. Також не зазначено щодо наявності у заявника оригіналів доказів, копії яких додано до заяви.

До того ж у мотивувальній частині скарги позивач зазначає, що через незаконні дії виконавців заявник вважає необхідним визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню що не узгоджується із резолютивною частиною даної скарги, в якій заявник просить скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів.

Також заявнику роз`яснюється, що згідно ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, ст. 451 ЦПК України передбачені рішення, які суд приймає за результатами розгляду скарги, тому заявнику пропонується уточнити зміст вимог скарги, конкретизувавши його з урахуванням вимог чинного законодавства, зокрема щодо визнання рішення або дії чи бездіяльності неправомірними.

З врахуванням викладеного, заявнику слід уточнити суб`єктний склад сторін спору про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, зазначити прізвища, ім`я та по батькові державного виконавця чи іншої посадової особи та зазначити чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність і яка саме.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення скарги у відповідності до ст. 175 ЦПК України.

Крім того, відповідно до вимог 449 ЦПК України скаргу може бути подано у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

2. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як зазначає ОСОБА_1 у своїй скарзі про порушення своїх прав йому стало відомо після отримання 16.04.2021 року поштою від Вознесенівського ДВС постанови про відкриття виконавчого провадження, на підтвердження чого надав копію конверту.

Разом із тим, з огляду на час винесення оскаржуваних постанов 28.02.2019 року, 15.02.2021року, 31.03.2021 року та на час подання скарги 26.04.2021 року десятиденний строк, передбачений ст.449 ЦПК України на оскарження цих постанов (кожної окремо) сплив.

Долучена до скарги копія конверту не свідчить про направлення та отримання заявником одночасно трьох постанов 16.04.2021, включаючи постанову, яка винесена 28.02.2019 року, тобто більше двох років тому, постанови від 15.02.2021 року, яка винесена більше двох місяців тому. Таким доказом у даному випадку може слугувати опис вкладення поштового відправлення, однак такий опис до матеріалів скарги додано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заявником пропущено строк на звернення до суду з даною скаргою.

В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, заявником не надано заяву про поновлення строку для подання скарги , отже заявнику роз`яснюється право на подання такої заяви, або надання належних доказів отримання цих постанов за десять днів до звернення до суду зі скаргою.

Як передбачено ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

До скарги додані ксерокопії документів, як докази, які не засвідчені підписом заявника із зазначенням дати такого засвідчення, тобто не завірені належним чином, що не відповідає вимогам ЦПК України.

Враховуючи, що подані до скарги документи не є оригіналами та як копії належним чином не завірені, такі документи не можуть підтверджувати дійсні факти, зафіксовані в їх оригіналах, що нівелює їх доказову силу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, заявнику слід долучити до скарги також і письмові документи (докази), які б були належним чином засвідчені.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд вбачає, що заявнику необхідно усунути недоліки заяви (оформити скаргу у відповідності до ст. 175 ЦПК України, зазначивши відомості встановленні п. 2 вказаної статті; надати підтвердження скаржника про те, що ним не подано іншої скарги з тим самим предметом та з тих самих підстав, за участі того самого стягувача; вказати про наявність оригіналів доказів). Також надати заяву про поновлення строку для подання скарги до суду та докази на підтвердження поважних причин пропуску процесуального строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, стягувач Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», - залишити без руху.

Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху, для усуненняїї недоліків шляхомнадання суду оновленої скарги, яка б відповідала вимогам ст. 175,177 ЦПК України та її копій відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі та заяви про поновлення строку для подання скарги до суду та докази на підтвердження поважних причин пропуску процесуального строку звернення до суду.

Копію ухвали про залишення скарги без руху надіслати ОСОБА_1 .

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова