Справа № 711/6229/19
Провадження № 2/712/97/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Ліпатової Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору фіктивним, повернення майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , уточнивши свої позовні вимоги та відмовившись від первісних позовних вимог, просила визнати фіктивним договір купівлі-продажу транспортного засобу №2182 від 19.09.2017 року, укладеного між ТОВ «Логістик-Транс Сервіс» та ОСОБА_2 з продажу автомобіля Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 на праві власності. Зобов`язати ОСОБА_2 повернути законному власнику ОСОБА_5 автомобіль Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що зі змісту спірного договору купівлі-продажу транспортного засобу №2182 від 19.09.2017 року продавцем автомобіля, власником якого є позивач ОСОБА_5 зазначений ТОВ «Логістик-Транс Сервіс» в особі ОСОБА_6 . Проте власник автомобіля ніколи не уповноважувала вказану юридичну особу реалізувати автомобіль Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 та ніколи не давала доручення на вчинення вказаних дій. З пояснень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що він став власником автомобіля 27.08.2011 року, сплативши за автомобіль 14800 доларів США ОСОБА_4 (який на той час був чоловіком позивачки), тобто раніше ніж був укладений спірний договір купівлі-продажу транспортного засобу №2182 від 19.09.2017р., в якому продавцем автомобіля, який належав ОСОБА_5 зазначений ТОВ «Логістик Транс Сервіс». Тобто укладаючи спірний договір купівлі-продажу транспортного засобу №2182 від 19.09.2017 року, укладеного між ТОВ «Логістик-Транс Сервіс» та ОСОБА_2 , відповідач не бажав настання правових наслідків, обумовлених даним договором. Таким чином, договір купівлі-продажу транспортного засобу №2182 від 19.09.2017 року є фіктивним, оскільки ОСОБА_2 уклавши його ввів в оману третю особу регіональний Сервісний центр МВС щодо фактичних обставин правочину та дійсних намірів його учасників. Також, ОСОБА_2 було відомо, що зобов`язання за цим договором щодо передання кошів та автомобіля не буде виконано, оскільки він вже вважає себе власником цього автомобіля з 27.08.2011 року, за які вже сплатив кошти.

Власник автомобіля ОСОБА_5 не отримала у зв`язку із укладенням спірного договору купівлі-продажу транспортного засобу №2182 від 19.09.2017 року коштів ані від ТОВ «Логістик-Транс Сервіс», ані від ОСОБА_2 . Зазначене вказує на підставність позову, а тому просила його задовольнити, визнати фіктивним договір купівлі-продажу транспортного засобу №2182 від 19.09.2017 року, укладеного між ТОВ «Логістик-Транс Сервіс» та ОСОБА_2 з продажу автомобіля Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , зобов`язати ОСОБА_2 повернути законному власнику ОСОБА_5 зазначений автомобіль Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічним позовом до відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним. Позов обґрунтовано тим, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вважають, що між ними та ОСОБА_1 та ОСОБА_4 27 серпня 2011 року під час посвідчення довіреності фактично був укладений удаваний правочин, яким фактично сторони приховали укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. (на момент укладення договору) НОМЕР_3 . А тому витребування та повернення майна, набутого у власність правомірно є неможливим, оскільки за нотаріально посвідченою односторонньою угодою, укладеною однією стороною на користь іншої сторони, був прихований інший правочин, який вони насправді вчинили, а саме - договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки за цією угодою подружня пара Тимошенків передала власникам майна ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (позивач за первісним позовом) грошові кошти у розмірі 14 800 доларів США, що підтверджується розпискою від 27.08.2011 року, а продавець автомобіля передала покупцю автомобіль та довіреність з правом його відчуження та підписання всіх необхідних для цього документів. Просили визнати усний договір купівлі-продажу транспортного засобу Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. (на момент укладення договору) НОМЕР_3 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та ОСОБА_4 27 серпня 2011 року під час посвідчення довіреності, дійсним, стягнути з ОСОБА_5 судовий збір та витрати по правовій допомозі.

Заперечували проти задоволення первісного позову, оскільки позивачка за первісним позовом не є одноособовим власником автомобіля, вимоги щодо повернення якого нею заявлені, оскільки станом на момент реєстрації шлюбу - 03.06.2011 року між нею та ОСОБА_4 існувала кредитна заборгованість за придбання даного транспортного засобу в розмірі 9500, 41 долар США, яка була сплачена 16.06.2011 року коштами чоловіка позивачки ОСОБА_4 , а тому таке майно в силу ст.ст.60, 63 СК України є спільним майном подружжя. Отримані від продажу автомобіля Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску кошти були направлені позивачкою на придбання іншого автомобіля Mitsubishi Outlender 2.4 АТ.

Вказували, що з 2011 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спокійно володіли автомобілем. 19.09.2017 року відповідачі мали достатній обсяг повноважень для оформлення договору купівлі-продажу вказаного транспортного засобу та здійснили його реєстрацію в установленому законом порядку на ім`я ОСОБА_2 .

В подальшому, відповідачам стало відомо, що позивачка відкликала довіреність 04.09.2019 року, однак це відбулось вже після перереєстрації автомобіля на ім`я нового власника ОСОБА_2 . У 2018 році позивач оголосила даний автомобіль у розшук, заявивши, що його вкрали. Після проведених розшукових дій кримінальне провадження було закрите, у зв`язку із відкликанням заяви.

Вказували, що автомобіль вибув із володіння позивача за первісним позовом добровільно, на момент звернення до суду вона не є його власником, а якщо позивач вважає інакше, повинна була звернутися до суду та обрати інший спосіб захисту свого права витребування майна в порядку ст.387, 388 ЦК України. Просили відмовити у задоволенні первісного позову.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.09.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.06.2020 зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_9 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним, прийнято до спільного розгляду в одному провадженні з первісним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування та повернення майна. Здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.11.2020 ОСОБА_10 звільнено з посади судді, у зв`язку з відставкою. Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Троян Т.Є., по справі призначений підготовчий розгляд.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.02.2021 року закрито підготовче провадження, позовну заяву в первісній редакції ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування та повернення майна в редакції від 31.07.2019 залишено без розгляду, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 адвокат Весеньов Є.В. підтримав уточнений позов просив його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував, свої заперечення мотивував тим, що відповідачі визнали, що придбали автомобіль 27.08.2011 року у власність шляхом укладення одностороннього правочину, а насправді ними було вчинено купівлю-продаж автомобіля, отже фактично вони вчинили дії з виконання умов договору купівлі-продажу. Проте, оскільки в даному випадку при посвідченні нотаріальної довіреності сторонами не були погоджені всі суттєві умови договору купівлі-продажу, такий правочин не може свідчити про набуття автомобіля у власність. Автомобіль є особистою власністю позивача ОСОБА_5 , оскільки відповідачами не доведено протилежне, за умовами довіреності вона не отримувала будь-яких грошових коштів, довіреністю від 27.08.2011 року уповноважувала на виконання певних дій, а не на продаж автомобіля ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Пидорич Т.А. в судовому засіданні підтримали зустрічні позовні вимоги та заперечували проти задоволення первісного позову. Свої заперечення обґрунтовували обставинами, зазначеними у зустрічному позові, зокрема наявності підстав для визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та ОСОБА_4 27 серпня 2011 року під час посвідчення довіреності та передачі коштів за розпискою, дійсним.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 підтримав доводи ОСОБА_2 та його представника, вказував на те, що отримав від родини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 грошові кошти за автомобіль за розпискою від 27.08.2011 року та відповідно в той же день, була оформлена довіреність з правом розпорядження автомобілем, в тому числі зняття з реєстрації на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 .

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.13 ЦПК України) установив наступне.

За приписами частин 1,2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За ст.ст. 317, 319 цього Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 на праві власності належав автомобіль марки Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , колір сірий.

27.08.2011 року ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 видала довіреність, яка була посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. за № 3118, строком на 10 років. За умовами довіреності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано право представляти інтереси власника з питань, в тому числі відчуження автомобіля, переобладнання, укладання та підписання договорів цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування майном.

Згодом, ОСОБА_2 19.09.2017 року, уклав з ТОВ "Логістик-Транс Сервіс" в особі ОСОБА_6 договір купівлі-продажу за № 2182, відповідно до якого, придбав вказаний автомобіль Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 у власність та 19.09.2017 року зареєстрував право власності, щло підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності транспортного засобу НОМЕР_4 .

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Загальні наслідки недійсності правочину визначає ст.216 ЦК України, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача. За загальним правилом наслідком недійсності угоди є застосування двосторонньої реституції, яка не ставиться в залежність від добросовісності сторін угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 216 ч.3 ЦК України визначає, що загальні наслідки недійсності угоди застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Посилаючись на недійсність договору купівлі-продажу від 19.09.2017 року за № 2182, укладеного з ТОВ "Логістик-Транс Сервіс" в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 позивачка зазначала те, що договір купівлі-продажу автомобіля Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , було вчинено фіктивно, оскільки ОСОБА_2 не мав на меті сплачувати кошти за придбання авто, не мав на меті створення правових наслідків правочину, які обумовлювалися цим правочином, оскільки сам відповідач визнає, що набув автомобіль у власність у день посвідчення довіреності, тобто 27.08.2011, а його дії при укладенні спірного договору від 19.09.2017 року за № 2182, були спрямовані лише на вибуття майна із власності позивачки.

Відповідно до ст. 234 ч. 1 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Таким чином, визнання договору недійсним у зв`язку з його фіктивністю має свої особливості, а саме: у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

Також, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-197цс14 від 21.01.2015р. і підтримана Верховним Судом у постанові від 08.02.2018р. у справі № 756/9955/16-ц (провадження № 61-835св17).

Тягар доказування фіктивності правочину покладається саме на позивача.

Аналізуючи зміст спірного договору купівлі-продажу від 19.09.2017 року за № 2182, укладеного з ТОВ "Логістик-Транс Сервіс" в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 вбачається, що він укладений між юридичною особою ТОВ "Логістик-Транс Сервіс" в особі Мельник С.Ю., який діє на підставі договору комісії та ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1.1 на умовах вказаного договору, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 . Згідно п.3.1. за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 48700 грн.

Доказів фіктивності договору купівлі-продажу від 19.09.2017 року за № 2182, укладеного між ТОВ "Логістик-Транс Сервіс" в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та договору комісії на підставі якого діяло ТОВ "Логістик-Транс Сервіс", позивачкою та її представником в судове засідання не надано, також не було доведене перевищення обсягу повноважень за довіреністю від 27.08.2011 року, виданої позивачкою на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вказана довіреність на момент укладення договору купівлі-продажу від 19.09.2017 року за № 2182 була чинною.

В подальшому, позивачкою за заявою від 12.07.2019 року довіреність від 27.08.2011 року №3118 була скасована, тобто практично через 2 роки після реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2017 року за № 2182.

Разом із тим, само по собі відкликання зазначеної довіреності від 27.08.2011 року №3118 не вказує на фіктивність правочину від 19.09.2017 року за № 2182, оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів того, що обидві сторони, а саме ТОВ "Логістик-Транс Сервіс" та ОСОБА_2 діяли для вигляду, без настання правових наслідків.

Навпаки, на підставі вказаного договору було зареєстровано право власності на транспортний засіб за ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію права власності транспортного засобу НОМЕР_4 , що свідчить про настання юридичних наслідків за укладеним спірним договором, а отже спростовує його фіктивність.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачка не довела своїх позовних вимог, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору фіктивним, повернення майна слід відмовити.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічним позовом до відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним. Вважають, що між ними та ОСОБА_7 та ОСОБА_4 27 серпня 2011 року під час посвідчення довіреності фактично був укладений удаваний правочин, яким фактично сторони приховали укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. (на момент укладення договору) НОМЕР_3 .

Як вже зазначалося, 27.08.2011 року ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 видала довіреність, яка була посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. за № 3118, строком на 10 років. За умовами довіреності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано право представляти інтереси власника з питань, в тому числі відчуження автомобіля, переобладнання, укладання та підписання договорів цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування майном.

Згідно розписки від 27.08.2011 року копія якої міститься в матеріалах справи (оригінал наданий в судовому засіданні для огляду) за передачу автомобіля ОСОБА_4 (який, на момент отримання коштів, був чоловіком позивачки ОСОБА_5 ) отримав від ОСОБА_2 кошти в розмірі 14800 доларів США за автомобіль Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. (на момент укладення договору) НОМЕР_3 .

Право власності після оформлення вищевказаної нотаріальної довіреності від 27.08.2011 року залишалося зареєстрованим за позивачкою до 19.09.2017.

19.09.2017 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ "Логістик-Транс Сервіс" в особі ОСОБА_6 договір купівлі-продажу за № 2182, відповідно до якого, придбав вказаний автомобіль Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 у власність та 19.09.2017 року зареєстрував право власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності транспортного засобу НОМЕР_4 .

Як стверджують позивачі у зустрічному позові, під час посвідчення довіреності фактично був укладений удаваний правочин, яким фактично сторони приховали укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. (на момент укладення договору) НОМЕР_3 , а тому просять визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. (на момент укладення договору) НОМЕР_3 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та ОСОБА_4 27 серпня 2011 року під час посвідчення довіреності, дійсним.

Частиною 1 ст.655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 638-640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких передбачених законом підстав, у яких передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає право захисту в порядку визначеному ст.392 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.328, ч.4 ст.334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про дорожній рух" реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, пунктом 1 якого визначено, що цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (оформлення та видача реєстраційних документів і номерних знаків).

Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність).

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Такі вимоги є суттєвими умовами при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля і їх недотримання не дає підстав вважати, що такий правочин відбувся.

Оскільки, законодавством визначено виключний перелік документів, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, твердження позивача щодо фактичного набуття ним права власності на спірний транспортний засіб, є безпідставними. В даному випадку обов`язковий порядок, щодо відчуження транспортного засобу, не дотримано, що суперечить вимогам чинного законодавства, яке встановлює особливий порядок укладання договорів щодо транспортних засобів.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 30 січня 2019 року, згідно зі статтею 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

А Пленум Верховного Суду України у пункті 25 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснював, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інших правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Судом встановлено, що письмовий договір купівлі-продажу спірного автомобіля між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_5 не укладався, відповідач ОСОБА_5 скасувавши довіреність 12.07.2019 р. фактично заперечує, що отримувала кошти за розпискою в рахунок продажу автомобіля Scoda Octavia Tour 1.61, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 . Вказане свідчить, що сторони не дотрималися порядку укладення договору купівлі-продажу автомобіля, а відтак, суд не може вважати його удаваним правочином, укладеним з метою приховування договору купівлі-продажу автомобіля. За фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків щодо спірного майна.

Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України, довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки суду не надано жодного належного і допустимого доказу укладення між сторонами договору купівлі-продажу автомобіля, сплати коштів за придбання цього автомобіля, довіреність не була удаваним правочином, так як сторони розуміли який саме правочин вони вчиняють і бажали його укласти, то суд не вбачає порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду і вважає, що позов є безпідставним, не доведеним належними доказами, а тому до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 22, 202, 203, 215, 216, 234, 235, 244, 317,319, 321, 328, 638, 655 ЦК, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору фіктивним, повернення майна відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27.04.2021 р.

Головуючий: Т.Є. Троян

Учасники справи:

Позивач (відповідач 1 за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_5 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_6 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий.

Відповідач 2 за зустрічним позовом: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7