УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Левчука О.В.,

секретар судового засідання Крижов В.С.,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства фірма «Аванті» Комаринського Сергія Михайловича про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до директора приватно-виробничого підприємства-фірми «Аванті» Комаринського С.М. про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Першко О.О. задоволено та передано цивільну справу до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 квітня 2021 року головуючим суддею визначено суддю Левчука О.В.

20 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Левчука О.В., оскільки він не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу у відповідності до ст. 36 ЦПК України (суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді), ст. 37 ЦПК України (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи), зокрема суддя Левчук О.В. вже брав участь у розгляді справи №569/23704/19.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з наведеним, судом вирішено розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

В ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу).

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом ч.1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішення справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Як і вказує ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід судді Левчука О.В. від 20.04.2021, суддею Левчуком О.В. у даній справі було розглянуто лише заяву про відвід судді Кучиної Н.Г. від 28.01.2021 та ухвалою від 05.04.2021 в задоволенні такої заяви відмовлено. Відтак, суддя Левчук О.В. не брав участі у розгляді справи №569/23704/19, а приймав лише процесуальні рішення, пов`язані з вирішенням питання про відвід судді.

Крім того, положення частини першої статті 37 ЦПК України регулюють випадки неможливості участі судді, який брав участь у вирішення справи в суді першої інстанції, в розгляді цієї самої справи в судах вищестоящої інстанції або у новому розгляді справи після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі, що в даному випадку не встановлено.

Також, в заяві про відвід судді Левчука О.В. ОСОБА_1 вказує, що суддя підлягає відводу на підставі ст. 36 ЦПК України (суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді), однак не вказує конкретних причин для відводу судді.

Отже, можна дійти висновку, що доводи ОСОБА_1 щодо упередженості судді фактично ґрунтуються на незгоді з процесуальним рішенням судді, ухваленим при вирішенні питання про відвід судді Кучиної Н.Г. у даній справі, що не може бути підставою для відводу відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Прийняття суддею процесуальних рішень, зокрема щодо відмови у задоволенні заяви про відвід, що визнаний необґрунтованим, не можуть свідчити про зацікавленість, необ`єктивність та упередженість судді у розгляді цивільної справи.

В той же час, суд повинен зазначити, що довіра громадянина до суду є суб`єктивною обставиною, яку суд повинен всіляко підтримувати та підвищувати. Однією з мір такої підтримки є право сторони на заяву про недовіру судді. Суд зазначає, що довіра до судового рішення певної мірою залежить від довіри до судді.

Згідно зі статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Вказані висновки також містяться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко та Мартенко проти України».

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Водночас, відповідно до Кодексу суддівської етики суддя повинен демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

З огляду на викладене та враховуючи той факт, що ОСОБА_1 наполягає на відводі головуючого судді по справі, висловлює недовіру до об`єктивності, незацікавленості та неупередженості судді, через незгоду з процесуальними діями судді, для усунення такої недовіри та сумнівів при розгляді даної справи в подальшому та підвищення довіри суспільства до судової влади, на підставі 36 ЦПК України суд вважає за доцільне задовольнити заявлений у справі відвід судді Левчука О.В.

Керуючись ст. ст. 36-41, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства фірма «Аванті» Комаринського Сергія Михайловича про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав задовольнити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства фірма «Аванті» Комаринського Сергія Михайловича про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Левчук О. В.